127 



Fugle, som Bogfinke og Rødhals kan man faa til at slutte sig 

 til Mennesket, men Gærdesmutten passer kun sin egen Virken. 

 . Blandt Ynglefuglene her hørte Gærdesmutten til de alminde- 

 ligste; dens store, smukke kugleformede Rede med Indgangs- 

 hullet paa Siden (se Fig. 36) fandtes i Buske, Trægrene, Ris- 

 bunker, Kaprifolieranker, Graner, kort sagt de forskelligste 

 Steder. Som bekendt bygger Gærdesmutten foruden Ynglereden 

 ogsaa andre Reder til Ophold om Natten, saa der Sommeren 

 igennem var nok af dens Reder i Parken; jeg har i 1916 fundet 

 Rede med Æg 4 Maj og saa sent som 3 August; Fuglen yngler 

 vist ofte 2 Gange. I Sommertiden ses den nu ikke saa meget, 

 som man skulde tro; Løvet skjuler for en Del den og dens 

 Færden, men Sangen høres, ualmindelig kraftig i Betragtning 

 af at Fuglen er saa lille, og blandt dens Toner er en Trille 

 som en Harzerkanariefugls. Gærdesmutten er en af de faa 

 Fugle, der synger saa at sige hele Aaret igennem, naar blot 

 A^ejret er godt, men om Vintren lyder Sangen langtfra saa 

 kraftig som om Sommeren. I August høres den jævnligt synge, 

 i Oktober — November ikke sjældent; en enkelt Gang i Januar. 

 22 Februar 1910 sang den paa flere Steder. 



Lige fra jeg kom hertil i 1908 var Gærdesmutten en almin- 

 delig Fugl, og jeg syntes, den tiltog i Antal; i 1916 fandt vi 

 ialt 15 Reder her i Parken, hvoraf nogle dog ikke var Yngle- 

 reder. I Efteraaret var den ogsaa almindelig, men saa indtraadte 

 der en Katastrofe af en eller anden Art, som havde til Følge, 

 at Fuglen fuldstændig forsvandt i 1917. Den 1 April staar der 

 i Dagbogen, at den ses af og til, 30 April, at den ikke ses i 

 Dag; 13 Maj noteres, at den ses og høres forbausende lidt, og 

 17 Maj kommer den sørgeHge Sandhed for Dagen, at den synes 

 ganske at mangle her: »Ikke en Fugl set i Parken eller Skoven 

 i Dag, ikke en Rede fundet.« Og saaledes vedblev Forholdet 

 Sommeren igennem, den var og blev borte; den første viste sig 

 igen paa Sanatoriet 3 December, men heller ikke i 1918 fandtes 

 her nogen Ynglefugl. — Skal man søge Grunden til Fuglens 

 Forsvinden, ligger det selvfølgelig nær at skyde Skylden paa den 

 usædvanlig haarde langvarige Vinter 1916 — 17, og nogen For- 

 bindelse maa der vel være; paa den anden Side var denne 

 Vinter paa ingen Maade strængere eller langvarigere end Vintren 

 1908—09, som Gærdesmutten overstod godt. I Foraaret 1919 



9* 



