154 



omkring, og jeg havde den ganske nær i Kikkerten, kunde se 

 Benenes Farve, saa Forveksling med Gransanger var umulig; 

 ■endnu 9 November saas den. 



Rede paa Jorden under en Gran. Vægt 14 g, største ind- 

 vendige Diameter 8 cm, mindste 7 cm. Reden er i Forhold til 

 sin Størrelse meget let og bestaar udelukkende af tørre Plante- 

 dele, Stængler og Blade. Bundlaget indeholder rigeligt med 

 Bøgeblade, der ogsaa sidder opad Siderne, dannende som en 

 Skal uden paa Stænglerne; man skræller let et løst Yderlag fra 

 et indre, meget fastere og finere sammenflettet Lag, der inde- 

 holder talrige Dun; Yderlaget vejer 6 g. Inderlaget er meget 

 smukt vævet af Plantetrævler, der er fast sammenflettede i alle 

 Retninger. Plantestraaene er gennemgaaende ca. 10 cm lange. 



GRANSANGER (Phyllopseustes rufus). Det er kun sjældent, 

 at den træffes indenfor mit lagttagelsesomraade; i nogle af Sko- 

 vene Nord herfor skal den være ret almindelig i Yngletiden. 

 Her i Skoven hørte jeg den synge 23 Juni 1912 i en Granplant- 

 ning og hørte den atter 7 Juli; jeg saa den ogsaa, men den 

 holdt stadig op at synge, naar jeg kom i Nærheden af den. 

 Derefter saa jeg ingen før 15 Oktober 1913, da to opholdt sig i 

 min Have, og 22 April 1914, da jeg saa den her i Skoven, og 

 adskillige Gange hørte den synge. 



GRØN LØVSANGER (Phyllopseustes sibilatriv). Jeg har 

 truffet den her i Skoven i Juni 1908, da jeg flere Gange saa 

 og hørte den og fandt dens Rede. Siden har jeg aldrig set den. 

 hverken ynglende eller paa Træk. 



FUGLEKONGE (Regiiliis flauicapilliis) . Den ses her ikke 

 sjældent om Vintren fra Oktober til Marts, holder til i Granerne, 

 hvor den søger sin for vore Øjne mest usynlige Føde. Kun en 

 Oang har jeg truffet den i Færd med at yngle, idet den midt i 

 Maj 1912 havde begyndt at bygge Rede i Granerne i Skoven, 

 men Reden fandt jeg en Dag nedrevet af et Dyr, maaske et 

 Egern; senere hen i Maj blev der set Fuglekonge i Nærheden. 



ENGPIBER (Anthus pratensis). I Inddæmningen holder Eng- 

 piberen til hele Aaret; det er noget vanskeligt at sige, naar den 

 kommer om Foraaret, da der Vintren igennem kan ses enkelte, 

 undertiden smaa Flokke paa en halv Snes. Men i første Halv- 

 del af Marts begynder der at komme flere, saa der rundt om i 



