164 



1917. 4 April. Marts Maaned var meget kold med stadig 

 Frost; Solsort synger flittigt i Dag, men der 

 er dog endnu ikke den rigtige Klang i 

 Stemmen. 



Er Sangen først kommen i Gang, har man Solsorten syn- 

 gende Foraaret og en Del af Sommeren igennem til hen midt i 

 Juli, undertiden længere. I 1917 hørte jeg 25 Juli 4 synge her 

 omkring; endnu 31 Juli sang nogle flittigt, og 4 August sad der 

 to nede i min Have og svarede hinanden; 8 August hørte jeg 

 den synge sidste Gang. Det er øjensynligt ikke med Solsorten 

 som med adskillige andre Sangere, at Hannen ophører at synge, 

 naar Ungerne er komne ud af Ægget, og saa kun har travlt 

 med at fodre dem; den vedbliver med Sangen, til Ungerne er 

 fuldvoksne. Saa lidt som andre Sangere synger de forskellige 

 Solsorter ens; men i Sangen er der oftest saa stor Lighed, at 

 det ikke er helt let at kende den ene fra den anden; det kan 

 dog hænde, at en enkelts Sang er saa udpræget, at den ikke 

 kan forveksles med nogen anden. I 1916 sang en her i Parken, 

 let kendelig paa dens ualmindelig smukke Toner; især havde 

 den en ejendommelig Strofe der endte med nogle dybe Fløjte- 

 toner, mindende om Pirolens; jeg lagde første Gang Mærke til 

 den hen i Juni og hørte den endnu 25 Juli. Fra først i April 

 1919 sad der hver Dag udenfor mit Hus en Solsort og sang 

 med ualmindelig dyb og skøn Stemme, og dens Sang var let 

 kendelig fra alle andre Solsorters, idet den ofte sluttede Strofen 

 med et Led paa 3 Toner, overordentlig smukt og let at efter- 

 ligne ved Fløjten; og disse 3 Toner gentoges endda 3 undertiden 

 4 Gange; jeg vilde kunde kende dens Sang blandt Hundreder; 

 et musikalsk Menneske har forsøgt at gengive den med Noder 

 som nedenstaaende : 



Senere hen i April staar der om denne Solsort, at den er 

 bleven langt flittigere til at synge, saa at den ikke blot synger 

 Morgen og Aften men ogsaa kan høres midt paa Dagen. Sangen 

 er fyldigere og skønnere end nogensinde, men den ejendomme- 

 lige Slutningsstrofe høres sjældnere end forhen. løvrigt er den 

 nu meget forskellig; den bestaar vel oftest af de 3 Toner, men 



