168 



Det Antal, hvori Solsorten yngler her, er forskelligt fra Aar 

 til Aar. De fleste Aar har jeg optegnet, at den yngler i Mængde. 

 I 1916 fandtes paa Sanatoriets Grund sidst i Juni 16 Reder; 

 der kan være kommen adskillige til siden , men jeg har ogsaa 

 optegnet, at den i det Aar syntes at ruge i slørre Tal end nogen- 

 sinde. I 1915 har jeg skrevet, at den var sparsommere end 

 ellers, og i 1917 staar der: »Der er i Aar unægteligt færre end 

 tidligere; det ses ogsaa bedst af, at der i de foregaaende Aar 

 næsten ikke var til at have Ribs for Solsorterne trods alle An- 

 strengelser, medens der iaar er en Mængde Ribs, og de kun i 

 ringe Grad angribes«. 



Sidst i August og i en Del af September færdes den ret 

 skjult i Skov og Park, holder sig inde mellem den tætte Under- 

 vækst; det er Fældningstiden, og af og til ser man Unger i den 

 mærkelige Overgangsdragt fra Rededragtens graabrune til de 

 gamles sorte Fjerklædning. Paa denne Tid søger de ivrigt til 

 Rønne- og Hyldebær i min Have, og man ser dem sidde der i 

 stort Tal; de tager altid fat paa et enkelt Træ ad Gangen, og 

 først naar det er fuldstændig tomt, gaar de til det næste. I 

 Vintermaanederne er her ogsaa nok af dem allevegne; de ses 

 daglig i større eller mindre Tal, nogle her omkring Sanatoriet, 

 andre i Skoven. Paa Marken holder de til i Hækkene, hvor 

 der er Bær, eller søger Føde ude paa Græsmarkerne; naar jeg 

 fodrer Fugle, holder de ivrigt til ved Foderpladsen, er blandt 

 de stadige Gæster. Tallet, hvori de ses, er ret betydeligt; der 

 nævnes, at der ses en Del her i Parken, en halv Snes i Køkken- 

 haven, at en Flok paa 30 saas i en Tjørnehæk, at 10 paa en 

 Gang viser sig ved Foderpladsen, o. s. v. De, der om Dagen 

 færdes ude omkring paa Markerne, ser man hen i Skumringen 

 flyve ind til Skoven, ikke i samlet Flok, men dog ret nær paa 

 hinanden. Jeg har før omtalt, hvorledes Kragerne i Skumringen 

 flyver mod NØ. over Bugten for at søge Nattekvarter andet 

 Steds; jeg har staaet i mit Vindue og set dem paa denne Tur 

 møde Solsorterne, der har tilbragt Dagen ovre paa den anden 

 Side af Fjorden, og nu flyver tilbage til Skoven her; i Januar 

 og Februar 1917 saa jeg jævnlig dette Syn, og talte en Aften 14, 

 der kom umiddelbart efter hinanden. 



STENPIKKER, DIGESMUTTE (Saxicola oenanthe). De Sten- 

 gærder, som mange Steder hegner Markerne her i Egnen, er 



