28 



SPETMEJSE (Sitta europaea) har jeg kun truffet tre Gange i 

 Østre Anlæg, alle Gange i 1916, nemlig 27 September, 9 og 27 

 Oktober. 



HEDELÆRKE (Alauda arborea) er vel ikke nogen sjælden Fugl 

 i Danmark; men jeg havde dog ikke tænkt mig Muligheden af 

 at skulle træffe den midt i Kjøbenhavn. Derimod var det jo 

 ikke, syntes jeg, utænkeligt, at jeg kunde faa Lejlighed til at se 

 den trække over. Dette skete ogsaa i 1911, da jeg 16 April — 

 ret sent for Hedelærken — saa en lille Flok af denne Fugl 

 om Morgenen lidt før Kl. 8 flyve lavt hen over Østre Anlæg i 

 Retning fra Syd til Nord. Som det er Sædvane for denne Art, 

 fløj Flokken syngende afsted, og dens jublende, vellydende Sang 

 virkede ejendommelig betagende. Paa Grund af den Begræ.ns- 

 ning, jeg havde givet mit Emne, kunde jeg dog ikke paa Basis 

 af denne Iagttagelse regne Hedelærken med til mit Observations- 

 omraades Fauna. 



Imidlertid fik jeg 7 Aar senere, i Slutningen af Marts 1918, 

 atter Lejlighed til at iagttage Hedelærken her i Byen og denne 

 Gang paa nært Hold og flere Dage i Rad. Den 26 Marts For- 

 middag saa jeg nemlig 4 Hedelærker, hvoraf de to dog straks 

 efter forsvandt, gaa i Botanisk Have. De var saa lidt sky, at 

 jeg kunde nærme mig dem paa faa Skridts Afstand, og de holdt 

 sig hele Dagen omtrent paa samme Sted. Vejret var koldt og 

 blæsende, om Natten havde det endog frosset 5 — 6 Grader, og 

 Lærkerne krøb sammen. De færdedes mest i Græsset, hvor de 

 søgte deres Føde, men ogsaa paa de grusede Gange, og de var 

 ofte ikke længere fra mig, end at jeg vilde have kunnet naa 

 dem med Enden af min Stok. De nynnede kun lidt og svagt, 

 medens de bevægede sig omkring. Den følgende Dag fandtes 

 de fremdeles paa samme Sted; men nu var der atter 4. De 

 var nu mere sky, fløj straks op, naar man forsøgte at komme 

 dem nærmere, krydsede saa lidt rundt og forsvandt en lille Tid. 

 De holdt sig mest til Terrænet mellem Botanisk Have og Sølv- 

 gade. Her holdt de sig baade den følgende Dag (den 28) og 

 den næstfølgende (29 Marts), var fremdeles noget sky og fløj 

 jævnlig op; men kun en enkelt Gang saa jeg en af dem sætte 

 sig i en stor Tjørn, dog kun for et Øjeblik. De opholdt sig 

 samme Sted Maaneden ud og saas sidste Gang 1 April. 



Endnu en Gang har jeg set Hedelærken her, nemlig i inde- 

 værende Foraar (1919), da jeg 14 Marts, Formiddag, hvor Vejret 



