ÆNDRINGSFORSLAG 

 TIL »UDKAST TIL LOV OM JAGTEN«. 1919. 



AF 



HERLUF WINGE. 



Det »Udkast til Lov om Jagten«, der skyldes et Samarbejde 

 mellem Dansk Jagtforening, Dansk Ornithologisk Forening og 

 Foreningen til Dyrenes Beskyttelse i Danmark, indeholder mange 

 Fremskridt fra den gældende Jagtlov; de tre Foreninger fortjener 

 al Tak. Alligevel er der mange Ønsker at fremsætte til Bedste 

 for Dyrene. Det er sagt, at der ikke skulde være Udsigt til at 

 opnaa mere i denne Retning, end der nu ventes opnaaet, efter 

 »Udkastet«. Men derpaa maa man ikke tro. Allerede kan der 

 fremsættes en Række Ønsker, der er saa selvfølgelige, at de straks 

 burde opfyldes; tages der ikke nu Hensyn til dem, vil de blive 

 gentagne og gentagne, indtil de tilsidst efterkommes. Spørgs- 

 maalet er kun om Tiden: og det vilde ikke være til Skade for 

 Landet, om det var blandt de første til at indføre skaansomme 

 Synsmaader. 



Følgende Ændringer til det foreliggende Udkast foreslaaes: 



I sidste Linie tilføjes som Slutning: »Børn maa ikke bruges 

 som Klappere«. 



At bruge Børn som Klappere er en Forsyndelse mod baade 

 Børnene og Vildtet. Børn med Hoved og Hjerte i Orden vil af 

 sig selv tage Parti for den svagere og gøre deres Bedste for at 

 hjelpe Vildtet til at undgaa Jægerne, hvad enten det gælder Ræv 

 eller Hare eller andet. At lokke Børn til at drive Dj^ene i Døden 

 er at gøre Vold mod Barnesindet, at kvæle Medfølelsen, en af 

 de smukkeste Egenskaber hos Børn. Naturvenner opdrager man 

 ikke derved, det skulde da være, at en og anden ved at se Jagten 

 paa nærmere Hold fik Øjet op for Dyrenes Ret. 



^) § 17: Umandige kan kun erholde Jagttegn efter Forældres eller Værgers 

 Begæring. Børn under 16 Aar maa ikke udøve Jagt uden i Følge med voksne 

 Personer og under disses Tilsvn. 



