87 



til alle, der i nogen Grad giver sig af med Studiet af Fugle, men 

 til langt videre Kredse; til den, der paa sin Morgenvandring passerer 

 Sortedamssøens rige Fugleliv og glæder sig over det, til Landmanden, 

 der har nogle Ænder 5'nglende i sin Mose, til Fiskeren, der paa 

 Havet ser Dykændernes Skarer. Det er et meget stort og særdeles 

 omhyggeligt Arbejde, der ligger til Grund for Bogen, og man maa 

 haabe, at Fortsættelsen snart vil følge. 



O. H. 



FUGLELIV I RIBES OMEGN. AF HALFDAN LANGE. 



(F. V. Backhausens Bogtrykkeri, Viborg. IfiO S. I'r. 2 Kr.) 



Man glædes, hver Gang man hører om et nyt Stykke Land be- 

 skrevet i ornithologisk Henseende; derfor tager man ogsaa med In- 

 teresse fat paa Læsningen af Halfdan Langes Beskrivelse af Fugle- 

 livet i og omkring Ribe. Tidligere var man vel ikke saa kritisk 

 overfor disse Lokalfaunaer, som man nu er; der var ikke saa mange 

 af dem dengang. Om denne gælder det, at der baade er meget godt 

 og en Del mindre godt at sige om den. Man glædes over Forf.'s 

 umiddelbare Naturbegejstring, der mange Steder i Bogen giver sig 

 smukke Udtryk, selv om han ogsaa nu og da henrives til Betragt- 

 ninger, der, selv om de er sande og nok saa smukke, ikke hører 

 hjemme i et ornithologisk Arbejde; jeg tænker f. Eks. paa de religi- 

 øse Betragtninger Pag. 22. 



Forf. skildrer meget interessant forskellige Fugles Liv, f. Eks. er 

 Beskrivelsen af Kærhøgene af Betydning. Men netop fordi Forf. vir- 

 kelig evner at skildre, hvad han har set, savner man Bogen igennem, 

 at han ikke har mere af egne Iagttagelser. Der er taget alt for 

 meget med fra gamle Værker; det kan paa en Maade være priseligt 

 at faa de spredte Iagttagelser samlet, men naar disse alligevel er 

 tilgængelige andetsteds, kniber det at holde Interessen derfor vaagen 

 hele Tiden. Der er adskillige Ting i Bogen, der kan virke vildle- 

 dende paa ikke kritiske Læsere; naar der f. Eks. Pag. 18 staar om Rød- 

 halset Gaas (Anser riificollis): »Ses hvert Foraar i smaa Flokke 

 mellem AUerup og Udløbet af Riber Aa. Kun eengang har jeg været 

 saa heldig at skyde den (Teilmann 1823).« savner man en Tilføjelse 

 fra Forf.'s egen Haand; man kunde jo ellers tro, at Forholdene nu, 

 100 Aar senere, var de samme, og det er vel næppe Meningen! Ven- 

 dinger som »Tranerne har jeg aldrig hørt om undtagen fra Varde- 

 egnen-, »Stor Regnspove skal have ynglet ved Varming i Engene 

 der,« »Sildemaage (Lams fusens). Teilmann kalder den Torske- 

 maage.«, er altfor intetsigende eller usikre, til at de burde være 

 taget med. Lokalfaunaer skal netop have deres Styrke i at give et 

 pinlig nøjagtigt Billede af den nuværende Fuglefauna. Pag. 54 be- 

 nægter Forf., at Rørdrummen endnu yngler her i Landet, hvad dog 

 vist ikke er rigtigt, heldigvis. Endelig skal det bemærkes, at det er 

 almindelig Sædvane, naar man citerer fra andres Arbejder, at man 



