98 



lig staaet rolig i Nærheden af Reden, paa Tagryggen eller paa 

 en Skorsten, mens Mærkningen har fundet Sted, og der er ofte 

 blevet fodret, umiddelbart efter at Mærkeren er kommet ned og 

 har taget Stigerne bort. Heller ikke har de gamle Storke nogen 

 Sinde angrebet ham, der sidder og giver Ungerne Ring paa. 

 Fuglen gaar absolut ud fra, at man ikke vil gøre dens Af- 

 kom Fortræd. En af mine Hjælpere har en Gang fortalt mig, 

 at den gamle Stork, mens Mærkningen stod paa, flere Gange 

 kom brusende lige hen om Ørene paa ham. Jeg antager, at det 

 har været en særHg tillidsfuld en, der har haft Lyst til at sætte 

 sig i Reden hos Ungerne, til Trods for Mærker, Stiger o. s. v. 



Den Del af Mærkningsarbejdet, som har tiltalt mine unge 

 Medhjælpere mest, er den særlig turistmæssige. Det, at cykle 

 fri og let en smuk Sommerdag ud ad Landevejen og, som Kortet 

 angiver, at komme til den ene Landsby efter den anden, at køre 

 ind paa de fremmede Gaarde og tale med Mennesker, man 

 aldrig har set før, som om man havde kendt dem i mange Aar, 

 — alt dette har Oplevelsens bedaarende Magt over sig. Et Sted 

 bydes der maaske en Kop Kaffe, et andet Sted trakteres med 

 en Skaal Jordbær, og i AlmindeHghed modtages man som den, 

 der bringer et frisk Pust med fra andre Egne. At klatre op ad 

 Stigerne til de store, smukke Fugle er jo ogsaa morsomt! Og 

 at se fra sit høje Stade hen over Landsbyens Tage, langt ud 

 over Marker og Enge! Derimod er det ikke nær saa interessant 

 at skrive Ringens Indskrift nøjagtig af paa Mærkesedlen, samt 

 angive Ungernes Udviklingsgrad o. s. v., endvidere at meddele 

 det nødvendige, af Hensyn til en mulig kommende Rrevveksling, 

 om Storkeejerens Stilling i Samfundet, at stave hans Navn rig- 

 tigt, optegne hans Postadresse og til Slut huske at sætte sit Navn 

 og Mærkningsdatum under. Ligeledes har det ikke været i Kurs 

 at samle Gylp: det tager Tid, og Poserne er ikke lette at have 

 med i Rygsækken; navnlig hvis Gylpklumperne er vaade, gaar 

 bl. a. Papirposer let i Stykker, saa Gylpen ligger og flyder over 

 Madpakkerne, og hvad man ellers har med. Dog har jeg, takket 

 være navnlig Stud. theol. Lange, faaet samlet ikke saa lidt deraf, 

 mere end hvad vi i gamle Dage kaldte en Skæppe, og en Under- 

 søgelse af disse Sager vil ved Lejlighed blive gjort. 



