137 



han efter en Del Søgen, hvor den hørte til. Den boede paa 

 en høj, enlig staaende Skorsten i Gaarden til Klubbens Hotel i 

 Sønderportsgade, og dens Ring var meget vanskelig at faa tydet, 

 fordi man ikke kunde komme op i Nærheden af Reden. Hr. 

 Lange havde laant en langtrækkende Kikkert paa Katedralskolen, 

 og med den læste han fra sin Udkigsplads, et Gavlvindue i Nabo- 

 bygningen, nogle af Tallene i Storkens Løbenummer, en Gang 

 da Fuglen var kommet saa langt ud paa Redekanten, at Grenene 

 ikke dækkede Ringen. Men snart blev Ungerne saa store, at 

 Ringstorken ikke blev staaende hos dem efter at have fodret, 

 og Hr. Lange fik ingen Ting ud af sine tre, fire Forsøg om Dagen, 

 skønt han havde Spejdere ude, der meldte ham, naar der var 

 Haab om at faa noget at se. Til sidst var han ved at opgive 

 det hele. Men saa opdagedes det, at Storken, efter at have 

 fodret, næsten altid fløj over til en bestemt Skorsten i Nabo- 

 gaarden, og nu lykkedes det endelig for Hr. Lange ved Hjælp 

 af den gode Kikkert og ved snart at krybe op paa et Halvlag 

 i Hotelgaarden, snart at stille sig i Haven til Nabogaarden, at 

 faa læst alle Tal sikkert. Men da var det ogsaa seks Uger siden, 

 at P'orsøget blev begyndt. 



Det kunde nu afgøres, at ogsaa denne Stork var fløjet hjem 

 lil sin Fødeegn. Den havde nemlig Nr. 1313 og var i Følge min 

 Mærkebog ringet som Redeunge 15. Juli 1915, i Obekjær, hos 

 Gaardejer Andr. Vind, af Hr. Lange selv. Den havde altsaa valgt 

 en Yngleplads 7 km V. S.V. for sin Fødeby og var nu 4 Aar gi. 



STORKEN PAA SKJÆRUM MØLLE pr. VEMB. 



Der skal nu berettes om en fjerde Ringstork, hvis Historie 

 imidlertid i een væsentlig Henseende adskiller sig fra deres, som 

 nu er omtalt. I Foraaret 1918 meddelte Hr. Laurids L. Ville- 

 moes, Forpagter af Skjærum Mølle og Vosborg Teglværk, at 

 den ene af Gaardens Storke bar Ring. Han skriver videre: 



»Paa vor Nabogaard Nørre Vosborg var der i Fjor en »Enke- 

 stork«, som ogsaa havde en Ring. Denne Stork er ikke dér i 

 Aar, og muligt er det den, som i Aar, efter at have holdt Bryl- 

 lup, nu har nedsat sig hos mig.« 



Jeg gav Hr. Villemoes de nødvendige Anvisninger til Storke- 

 ring-Læsning, men i længere Tid lod det ikke til at ville gaa 

 med Arbejdet. Storkereden var for det første anbragt paa et 



