141 



næstmest forsinkede Ringstork, 13, er i alt Fald 8. Sept. naaet 

 ind i Ungarn. 



2. TRÆKRETNING BORT FRA DANMARK. 



Mulig fører Storkevejen fra Nørrejylland mod Syd, helt ned 

 gennem Halvøen (1, 2 (sign. 46, der maaske var paa Vej hjem- 

 efter)), men derefler drejer Storkene af mod Øst eller S. 0. 

 Adskillige naar Oder og følger den og dens Biflod Olsa ned til 

 Beskiderne (i Vest-Karpaterne). De skal ikke særdeles højt til 

 Vejrs for at komme over disse Bjerge — de højeste Tinder 

 hæver sig til c. 1700 m over Havfladen; men for øvrigt er der 

 flere Passer, hvor det ikke er nødvendigt at slige nær saa højt 

 til Vejrs, saaledes Jablunkapasset (600 m). Ankomne til Ungarn 

 fortsætter Storkene i sydøstlig Retning og naar omsider ned i 

 det sydøstlige Transsilvanien til »Porta ciconiarum«, som Her- 

 man kaldte Stedet^; dér indbyder flere Passer til Gennemfart 

 (saaledes Torzburger Pas (1240 m)), ja Aluta og andre Floder 

 glider endog i snævre Dale tværs gennem de transsilvanske Al- 

 per, saa Storkene nemt kan komme frem. 



I Rumænien og det øvrige af Balkanhalvøen er endnu ikke 

 faldet nogen dansk Ringstork, men Storkevejen gaar uden Tvivl 

 fra Transsilvanien ad Marmara Havet tiP. 



Den første, der har paavist denne Storkenes sydøstlige Træk- 

 rute, er Frk. Maria Pauli, Datter af Præsten i Weseram, 

 Westhavelland, Brandenburg. Men det var for øvrigt ikke i Vi- 

 denskabens Tjeneste, hun udførte denne Daad; i ungdommelig 

 romantisk Begejstring bandt hun, i Følge sin Meddelelse til mig, 

 ved Hjælp af et rosafarvet Baand — den unge Dame var den 

 Gang 19 Aar — et Brev om den ene Overarm af en »Mester 

 Langben«, som var dumpet ned paa Gaardspladsen, og som hun 

 derpaa havde taget sig af; nogen Tid derefter blev den saa 

 skudt ved Keresztény-Sziget (Grossau) i Nærheden af Nagj^-Szében 

 (Hermannstadt)^. 



^ Aqvila 1909, Tab. D. 



- Og til Billedet af Bosporus horer i Folge Fritz Braun, Foraar som 

 Efteraar, kredsende Storke, hojt til Vejrs, paa Vej over Strædet. Se Program- 

 met fra det kgl. G3'mnasium i Graudenz 1909: Tiergeographische Fragen S. 15, 

 bl. a. citeret af Thieneman n i »Der Zug des weissen Storches« (Zool. Jahrb., 

 Supplement XII, 1910, S. 670). 



=* Se Ornithol. Monatsberichte 1902 S. 159 og D. O. F.s Tidsskr. I, S. 147. 

 Det er altsaa ikke rigtigt, naar Herman i -Aqvila« 1909 p. XXXIV og 



10* 



