144 



At disse Opgivelser afviger en Del fra hinanden, skyldes vel 

 nok utilstrækkelig Iagttagelse. Ha agn er (se 23) meddeler, at 

 Storken er set i det sydlige Transvaal fra sidst i September til 

 sidst i Marts. 



Lensgreve Frijs har været saa venlig at meddele mig, at han 

 24. Marts 1920 saa c. 50 hvide Storke i Østafrika, ved Nai- 

 wash a-Søen (c. 80 km Sj'^d for Ækvator og c. 250 km Øst for 

 Vi(5toria-Sø), et Par Tusinde Meter over Havet; »de trak næsten 

 uden Svingninger fra Syd i Nord«. 



Meddeleren laa fra 1. Marts til 9. April 1920 i Lejr c. 50 km 

 Syd for Naiwasha-Sø, ligeledes i et Par Tusind Meters Højde. 

 »Jeg saa daglig henved 20 hvide og 4 sorte Storke tæt ved Lej- 

 ren«, skriver Lensgreven, »det var sikkert de samme Fugle, jeg 

 saa hver Dag; der var intet Tegn til, at Fuglene var i Færd 

 med at trække«. 



Kort efter at være brudt op fra Lejren talte Lensgreven 

 9. April 1920 »paa en Eng 116 hvide Storke foruden adskillige 

 spredte Fugle. Farmere, med hvem jeg talte, sagde mig, at 

 dette gjentog sig hvert Aar, og at Storkene i Almindelighed blev 

 der til henimod 1. Maj. Om de derefter trak Syd eller Nord 

 paa, vidste de ikke«. 



Før jeg nu gaar over til at meddele Indholdet af de bebu- 

 dede to Breve, skal jeg ganske kort minde om, at Storken faar 

 Navneforandring i Sydafrika. De indfødte har jo deres, i vore 

 Øren besynderligt lydende Betegnelser (hvoraf en er nævnt under 

 33) for den. Og Menigmand af europæisk Afstamning kalder 

 den, som tidligere omtalt, i Almindelighed »sprinkhaanvogel« 

 eller »locust bird« (26, 20, 30), nøjagtigere: den »store« Græs- 

 hoppefugl. Der er nemlig ogsaa i alt Fald een »lille« Græs- 

 hoppefugl, Glareola Nordmanni, (der fanger Græshopperne i 

 Flugten)!. 



Kolbes Beretning, fra det sydlige Transvaal. Nogen 

 Tid efter, at jeg havde været i Forbindelse med Hr. Klaassen i 

 Anledning af Stork Nr. 462 (32), fik jeg Brev fra en ung Mand, 

 Hr. Kolbe, der den Gang opholdt sig paa et Seminarium i Pre- 

 toria. Hovedstaden i Transvaal. Han havde erhvervet Ringen 

 og vilde nu gerne vide lidt om, hvorledes »these migrating 



^ L. Pittet: Heuschrecken und Storclie in Sud-Afrika (Ornitli. Beobachter 

 1912). 



