145 



stalks« lever i Danmark; jeg antager, at han virkelig mente, vi 

 kalder Fuglene saaledes (»stalk« kan jo udtales omtrent som 

 »stork« og angive Langebens gravitetiske Spanken). Til Gen- 

 gæld tilbød han at meddele noget om deres Liv i Sydafrika, og 

 omsider modtog jeg da ogsaa de nedenstaaende Oplysninger 

 fra ham. 



Storkene ankommer til det sydøstligste Transvaal, Egnene 

 omkring Wakkerstroom (27 » 20' s. Br. og 30'^ 12' ø. L. (Gr.), 

 hvor Landet er hævet mere end loOO m over Havets Overflade) 

 i Slutningen af November og Begyndelsen af December Maaned. 

 De kommer gerne om Morgenen, Kl. 8 a 9, i store Flokke, højt 

 til Vejrs, og sænker sig efterhaanden ned i Skruelinier. Jævnlig 

 kommer der flere Flokke i Løbet af Dagen eller i flere Dage 

 efter hinanden. Og derefter ser man saa de store Fugle spredt 

 i Engene og ellers rundt omkring, spankulerende i Græsset og 

 søgende efter Føde, snart her, snart der. 



Folk kan i Almindelighed komme dem en 100 Meter nær, 

 men rider eller kører man, kan man nærme sig dem indtil 

 c. 30 Meter, før de flyver i. De er strengt fredede; hænder det 

 alligevel, at en og anden ung Mand tankeløst skyder paa dem, 

 og man kan faa ham na|>pet, maa han op med en svær Bøde, 

 endogsaa indtil i' 50 (c. 900 Kr.). Naturligvis hænder det alli- 

 gevel nu og da, at en Kafferdreng morer sig med at slaa dem 

 ned med Sten eller Trækøller (»Knobkerries«)^. — Storkene 

 flyver ikke ind til Husene, som ligger vidt spredt i Landskabet; 

 Meddeleren har aldrig set en Stork sidde paa et Hus eller 

 hørt noget om, at nogen skulde have gjort det. De fleste Huse 

 omkring paa Landet er tækket med »corrugated iron« (»Bølge- 

 blik«); meget sjeldent ser man nu et Straatag. Inde i Byerne 

 er Tagene belagt med Tegl eller med Bølgeblik, men der kom- 

 mer Storkene naturligvis heller ikke. 



Ude paa Græsfladerne fanger Storkene især Græshopper, 

 baade dem, der kan flyve, og unge Dyr, som endnu ikke har 

 faaet Vinger. Der, hvor disse Græshoppelarver er kommet frem 

 af Jorden, holder Storkene til og piller i sig af Hjertens Lyst. 

 Man kan ogsaa se dem gaa løs paa Græshoppellokkene, naar 



^ Mod MarkarJjejdere viser de sig endnu mere tillidsfulde (33). 

 - I Dre^'cr's »Naturfolkenes Liv< (»Frem« 1898) er der S. 229 et (lavet) 

 Billede af en Dreng, der kaster en saadan »Kiri« efter en flyvende Fugl. 



