146 



disse sidder stille om Natten \ 1 ø\Mgt gøres der Jagt paa 

 Biller, Frøer, Mus og hvad andre Smaadyr, der findes ude paa 

 »the Veld«. Navnlig der, hvor Storkene opholder sig, mens de 

 sover, finder man saa Gylp efter dem, med Knogler, Smaasten 

 og andre ufordøjelige Ting i; men saadanne Gylpklumper er i 

 øvrigt ikke særdeles almindelige. Husdyr eller andre større 

 Dyr, som Storkene træffer omkring paa Græsfladerne, slutter de 

 sig ikke til; de synes at udgøre et »Folk«^ for sig selv, som 

 mest holder af at være i Flok med andre af samme Slags. Ved 

 Solnedgang flyver de til deres Nattekvarterer, Klipper eller 

 Skrænterne langs med en Flod, en stenet Høj el. lign.; Medde- 

 leren har ogsaa set dem samles i en lavvandet »Pan«, d. v. s. 

 en lille Søstrækning, hvor det omliggende Land er meget fladt. 

 Derimod sætter de sig aldrig f. Eks. paa andre store Fugles Reder. 



Henimod Slutningen af Januar og i de første Dage af Fe- 

 bruar bryder Storkene op fra det sydlige Transvaal. Det be- 

 gynder med, at de en Morgen, naar de har forladt deres Hvile- 

 pladser, ikke som sædvanlig spreder sig over Landskabet, men 

 holder sig tæt sammen, mens de søger Æde. De slaar med 

 Vingerne og jager uroligt efter hinanden. Saa flyver de i store 

 Skruelinier op, og naar de er kommet højt til Vejrs, bliver de 

 ved med at flyve om i mægtige Kredse. En af Fuglene styrer 

 saa som en Pil Nord paa, og alle de andre følger efter. Og 

 siden ses de ikke mere. 



Det kan hænde, at nogle Stykker bliver tilbage, naar Kamme- 

 raterne drager bort, men det er sandsynligvis syge Individer^. 

 De kan saa ses at gaa omkring paa Engene hele den sydafri- 

 kanske Vinter igennem; de flyver ganske vist op, hvis man 

 kommer dem for nær, men Vingerne hænger, og Fjerene strutter, 

 naar de staar stille, og man kan, af hele deres Maade at be- 

 væge sig paa, se, at de ikke er rigtig ved det. De har ikke 

 noget bestemt Nattekvarter, men sover der, hvor Natten falder 

 over dem. I Juni 1911 saa Hr. Kolbe to saadanne Efternølere 

 nær ved Wakkerstroom og een i Nærheden af Ermelo*. 



Da Transvaal har Fastlandsklima, især den vestlige Del af 

 Landet, kan Temperaturen gaa ret langt ned paa denne Tid af 

 Aaret, navnlig naturligvis om Natten ; da fryser det næsten altid 



^ Sign. 27. ^ Udtrykket har jeg laant fra Carl Ewalds' Eventyr. 



^ Altsaa ikke Storke, der frivilligt opgiver deres Europarejse. (Sign. 23). 

 * Sign. 27, 32 og 33. 



