162 



welcher das nothige Material zu einer Vergleichung besitzt und 

 letztere anzustellen gesonnen sein mochte.« — 



Senere (i 1872) har ogsaa Henry W. Feilden i The Zoolo- 

 logist udtalt sig herom, idet han samtidig gør opmærksom paa 

 de færøiske Skærpiberes stærkere Farvning. 



Knud Andersen, som i Vid. Medd. Nath. Foren, for 1898 

 henviser til disse Fischers og Feildens Bemærkninger, hæv- 

 der dog, at han hverken i Farve eller Størrelse kan skelne de 

 færøiske Skærpibere fra hvad han kalder »almindelige Skær- 

 pibere.« 



Saaledes stod Sagen, da Kleinschmidt kom med den oven- 

 for anførte Udtalelse, og Hartert gør derfor ikke Ret, naar han 

 tilskriver Kleinschmidt Æren af først at have gjort opmærksom 

 paa Forskellen mellem den færøiske og de -andre Former af 

 Skærpibere. Den første var Fischer. 



Harterts Beskrivelse af Racens Efteraarsdragt stemmer gan- 

 ske overens men en Serie Skind fra Nolsø i min Samling; men 

 naar han skriver: »Friihlingskleid ganz wie das Herbstkleid, 

 nur der Schnabel ganz schwarz«, maa det bemærkes, at han 

 der gør sig skyldig i en lille Unøjagtighed. Som allerede Knud 

 Andersen har gjort opmærksom paa, afbleges den varme, gul- 

 brune Farve, som Fuglens Underside viser i Efteraarsdragten, 

 ganske betydeligt i Løbet af Vinteren; paa de fleste Skind er 

 saaledes Struben graahvid i April imod gulbrun om Efteraaret, 

 og et enkelt Skind i min Samling, mærket (^ 6. April 1920, Nolsø, 

 viser ogsaa en svag men tydelig Vinfarve paa Struben. 



Næbbets Farve er paa samtlige Vaarfugle helt sort som paa 

 Anthus petrosus schiøleri. 



