A Naumann-ünnep. 



VM'i. május 1-4-ike vasárnapján Cöthenben. 



Az c/.eutúl az „ Új Naumann" czimet viselő 

 nasy tizcnkrtkotctes iiifl bevé.£;zésének ünne- 

 pén' s iiiívanekkiir annak a férfiúnak, Iduek 

 lankadatlan hnz.nalnia és szívós akaratereje 

 az óriási lij kiadást létrehozta, a mi nagyra- 

 becsiiit tiszteleti tagnnknak, Hennickb Károly 

 dr.-nak (Gera) tiszteletére a niunkatársak emlék- 

 ünnepet rendeztek Cöthenben, a hol a nagy 

 iin'í szerzője Naumann János Frigyes élt és 

 iiuinkálkodott. továbbá a nagy kutató sírjánál 

 l'rosigkban s végül Nanmann J. Fr. atyjának 

 és úttörőjének. Naumann János Andrásnak 

 sírjánál Ziebigk község ligetében, mely éppen 

 egyszerűsége és bensősége folytá,n 1905 május 

 14-én volt olv méltó lefolvású. 



A J[. 0. K. elhatározta, hogy tekintettel 

 arra a benső összeköttetésre, mely egykor 

 Naumann J. F. és a magyar kutató, Petényi 

 J. 8. közt fennállt, részt vesz a lélekemelő 

 ünnepen oly módon, hogy a sirt vizeld Tallián 

 Béla m. kir. földmivelésügyi miniszter jóvá- 

 hagyásával megkoszorúzza. 



A koszorút, mely Bohn J. budapesti műker- 

 tész készítménye s mely nemzetiszínű szalagján 

 e magyar feliratot viselte aranynyomásban : „^-1 

 nagy Naumann emlékének a M. 0. /vT.", nagyra- 

 becsült tiszteleti tagunknak, J.^kobf von Wange- 

 LiN — Mersebui'g — állam- és erdőtanácsos úr 

 hű kezeire bíztuk és őt kértük fel arra is, hogy 

 azt néhány szó kíséretében a sírra helyezze. 



\\'angelin úr kérésünknek a legnagyobb 

 készséggel tett eleget és az ünnep lefolyásáról 

 tárgyi tudósítást is küldött. A koszorú szépsége 

 általános feltűnést keltett s ez arra késztette 

 a M. Ü. K.-ot, hogy azt fiatal művészével, 

 Vezényi Elemérrel lerajzoltassa s e tudósí- 

 táshoz I. táhlaképpcii iiirllékelje. 



Tisztelt barátunk és tiszteletbeli tagunk, Bla- 

 snjs RunoiiK — Brannschweig — tanár, a „Deutsche 

 Ornitjiologischedesellschaft" elnöke, szíves volt 

 megküldeni azt a fénykéiiet, mely N.íuu.inn János 

 András sírja megkoszorúztatásának jelenetét 



Die Naumann-Feier. 



Sonntag, den 14. Mai 1904 in Cöthen. 



Zur Feier des Abschlusses des grossen, 

 zwöltbändigen Werkes, welches fortan den 

 Titel: ..Der neue Naumann" führen soll, 

 und zugleich zur Ehrung des Mannes, des- 

 sen unermüdlicher Eifer und zähe Willens- 

 ki'aft das ^\'erk zustande brachten, unseres 

 verehrten Ehrenmitgliedes Dr. Karl Hennicke 

 (Gera), veranstalteten die Mitarbeiter am Werk 

 eine Gedenkfeier in Cöthen, wo Johann Fried- 

 rich Naumann, der Verfasser des Werkes, 

 lebte und wirkte, ferner am Grabe des grossen 

 Forschers in Prosigk und endlich am Grabe 

 des Bahnbrechers und Vaters J. F. Nau- 

 niann's, Johann Andreas Naumann, im Busch 

 in Ziebigk eine gerade durch ihre Einfach- 

 heit und Innigkeit schöne Feier, welche am 

 14. Mai 1905 würdig verlief. 



Die U. 0. C. beschloss, eingedenk der 

 innigen Beziehungen, welche einst zwischen 

 J. F. Naumann und dem ungarischen For- 

 scher J. S. von PeténjT bestanden, an der 

 erhebenden Feier durch Widmung eines Kran- 

 zes für das Grab theilznnehmen, was vom 

 königl. nug. Minister für Ackerbau Béla Tal- 

 lián de Vizek gutgeheissen wurde. 



Der Kranz, ein Produkt des Kunstgärtners 

 J. Boiin in Budapest, au.sgestattet mit einer 

 Schleife in den ungarischen Nationalfarbeu roth- 

 weiss-grün und mit der ungarischen Widmung 

 in Gold : ^Dem Andenken des grossen Nau- 

 mann — Die U. 0. C." wurde den treuen 

 Händen unseres hochgeehrten Ehrenmitgliedes 

 Herrn Regiernngs- und Forstrathes Jacobi von 

 Wangelin — Merseburg , anvertraut und wurde 

 derselbe ersucht, denselben mit einigen Wor- 

 ten auf das Grab niederzulegen. 



Herr von Wangelin entsprach bereitwilligst 

 unsere Bitte und sandte uns einen sachlichen 

 Bericlit iil)er den Verlauf der Feier. 



Der Kranz fiel durch seine Schönheit all- 

 gemein auf und dies bewog die U. 0. C, 

 die Abbildung desselben, von unserem jun- 

 gen Künstler E. Vezényi ausgeführt, dem 

 Berichte als Tafel I beizufügen. 



Unser verehrter Freund und Ehrenmitglied 

 Dr. Rudolf BiAsma — Braunschweig, Vor- 

 sitzender der ..Deutschen Ornithologischen 

 Gesellschaft", war so liebenswürdig, uns eine 

 Photographie einzusenden, welche die Scene 



