XXXIII 



be a vad iiiaflár vf'i;t('lt>iiiil s/.övcvrnyps élet- 

 viszonyaiba, mennyiben alkalmaziiatóií gya- 

 korlati irányban a madár gazdasági szere- 

 pére. E téren több ok int óvatosságra. 



Ha még akkora gonddal is iparkodunk a 

 rabmadarat természetének megfelelő környe- 

 zetbe helyezni, ez mindig csak részben sike- 

 rül. A rabmadár tehát bizonyos mértékben 

 mindig alkalmazkodni kénytelen fogságához; 

 e miatt azután természetes hajlamainak egy 

 része rejtve marad előttüuk. Megfosztva a kor- 

 látlan helyváltoztatástól, mely a szabadban 

 módot adott néki arra, hogy azt a táplálé- 

 kot keresse fel, mely szervezetének leginkább 

 megfelel, a fogságban oly táplálékra is rá- 

 fanyaládik, melyhez talán a szabadban hozzá 

 sem nyúlna. A korlátlan re|)üléssel járó óriási 

 erőkifejtés folytán a vad madár átlagos napi 

 táplálékszükségiete is okvetlenül meghaladja 

 a rabmadárét. Hiszen éppen Rurig vizsgálatai- 

 ból tudjuk,* hogy elég volt az etetési kísér- 

 letekhez használt czinegéket, vörösbegyeket 

 stb. a szűk téli volierből a tágasabb nyáriba 

 helyezni, hogy e madarak napi fogyasztása 

 több mint kétszeresére emelkedjék! A íiókák 

 rohamos fejlődésével járó óriási fogyasztás 

 pedig a faj évi táplálékszükségletét befolyá- 

 solja. Ezeken kívül még sok más körülményt 

 kell számbavennünk, mielőtt az etetési kísér- 

 leteken nyugvó, bizonyos fokig mindig inga- 

 tag ahipon vonnánk exakt következtetéseket 

 a vad madár gazdasági szerepére. 



Ennek természetesen Rörig dr. is tudatában 

 van, mert hiszen eddigi etetési kísérletei 

 révén ö maga is feladatának csak egy részét 

 látja megoldva. A szépen induló akcziónak 

 (jazdasági irányban várható sikere tehát attól 

 függ, hogy a döntő Ítéletet a vad madár összes 

 életviszonyainak mily mértékű tanuliiuuiyozása 

 fogja megelőzni. Ehhez pedig, tekintve^ az 

 ilyen vizsgálatok végtelenül bonyolult voltát, 



• Studien über die wirtseliaftl. Bedeutung dei' in- 

 sektenfressenden Vögel. Berlin, 19U;i. p. 33. 



Aquila XII. 



diese Rcsnltiite auf die unendlich verschlunge- 

 nen Lebensbedingungen des freilebenden Vo- 

 gels, in praktischer Richtung auf die ökono- 

 mische Bedeutung desselben übertragen wer- 

 den können. Diesbezüglich mahnen mehrere 

 Gründe zur Vorsicht. 



Wenn man auch noch so bemüht ist den 

 gefangenen Vogel in möglichst natürliche Ver- 

 hältnisse zu stellen, so gelingt einem das im- 

 mer nur theilweise. Der gefangene Vogel muss 

 sicli daher immer in gewissem Masse der 

 Gefangenschaft aujKisseu ; infolgedessen bleibt 

 ein Thcil seiner natürlichen Hänge immer 

 verschlossen. Des unbeschränkten Ortswechsels 

 beraubt, welcher dem Vogel im Freien die Mög- 

 Kchkeit bietet diejenige Nahrung aufzusuchen, 

 welche ihm am meisten entspricht, muss er sich 

 in der Gefangenschaft auch mit solcher Nah- 

 rung begnügen, welche er im Freien vielleicht 

 nicht anrühren würde. Infolge des unbeschränk- 

 ten Fluges leistet der freilebende Vogel eine 

 Riesenarbeit, weshalb dessen Tagesbedarf un- 

 bedingt höher ist, als derjenige des Vogels 

 in der Gefangenschaft. Wir wissen es ja eben 

 aus Rörig's Untersuchungen,* dass es genügte, 

 die als Versuchobjecte gebraucliten Meisen, 

 Rothkehlchen u. s. w. aus der engen Winter- 

 vohère in die räumlichere Sommervoliere zu 

 bringen, um deren Tagesbedarf auf mehr als 

 das Doppelte zu steif/ern. Der ungeheure Be- 

 darf, welcher aus der rapiden Entwicklung 

 der Jungen entsteht, beeinträchtigt den Jahres- 

 bedarf einer Art sehr stark. Ausserdem müss- 

 ten noch viele andere Umstände in Beti'acht 

 gezogen werden ; bevor man auf den Fütte- 

 rungsversuchen fussende, daher immer auf 

 etwas schwankem Grunde stehende Resultate 

 zu exacten Schlussfolgerungen über die ökono- 

 mische Bedeutung des freilebenden Vogels 

 benützt. 



Natürlich ist sich dessen auch Dr. Rörig 

 bewusst, da er mit seinen bisherigen Füt- 

 terungsversuchen nur einen Theil seiner Auf- 

 gabe gelöst sieht. Die in ökonomischer Bich- 

 tiing zu erwartenden Erfolge dieser sehr 

 schön eingeleiteten Aktion hängt deshalb von 

 dem Grade der Untersuchung sämmtlicher 

 Lebensbedingungen des freilebenden Vogels 

 ab, welche der Aussprache des Endurtheils 



* Studien über die wirthschaftliche Bedeutung der 

 insectenfresscndeu Vögel. 19U3 p. 33. 



V 



