XXXVI 



Pro domo-ünnep. 



Herman Ottó-í 70-(lilc születése napja alkal- 

 mából a M. 0. K." alkalmazottai, Budapesten 

 lévő munkatársai és liarátai ünnepelni óhajt- 

 ván, 1905 július 4-én az intézet helyiségében 

 tartott összejövetelen üdvözölték s ez alkalom- 

 mal PuNGUR Gyula a következő beszédei mondta: 



Méh/m t. Uram! 



Szeretve tisztelt Vezérünk! 



Eletednek 70-ik é\i"orduIója alkalmából, mi 

 a M. 0. Központ alkalmazottai és azon mun- 

 kásai, kik ezidőszerint a fővárosban vannak, 

 megjelentünk, hogy szerencsekivánatainkat ki- 

 fejezzük. 



Eredeti tervezetünk az volt, hogy f. évi jú- 

 nius 27-ikén, tehát születésed napján üdvözöl- 

 jünk, a mikorra — mindamellett is, hogy 

 bizalmas ünneplésünket a nyilvánosság kizá- 

 rásával akartuk megtartani — előre bejelen- 

 tett Ígéretük szerint, nagy számmal jelentek 

 volna meg intézetünknek vidéki külmunkásai 

 és tagjai is, valamint az intézet és személyed 

 iránt őszintén érdeklődő más férfiak is. 



Ez az összejövetel akkor nem történhetett 

 meg, mivel akkorra nem érkezhettél vissza 

 londoni iitadból. Attól pedig, hogy ünneplé- 

 sedett az őszre halaszszuk, el kellett állanunk 

 azért, mert addig, a jelenlegi nagyszabású 

 konsteUácziók — melyek felettünk és körü- 

 löttünk, bizony épen nem megnyugtató ala- 

 kulásokkal kavarognak — olyan fejlemények- 

 kel lephetnek meg, melyek még kevésbé le- 

 hetnek kedvezők ünneplő összejövetelekre. 



Nekem ebben a pillanatban feltárulhat a 

 múltból az a kép, a mikor hazánk erdélyi 

 felének pusztai részén : a Mezőségen meg- 

 jelent volt egy — 30 éves — tehát az élet 

 derekába lépő ifjú, ki az erdélyi múzeum szá- 

 mára állattani gyűjtésekkel volt megbízva s a 

 ki e tisztét megtoldotta azzal, hogy a gyűjtött 

 anyagnak egyes részleteit mindjárt ismertette 

 is a környezettel olyan nyelven s olyan megvilá- 

 gításokkal, a melyek közvetlenségükkel ebben 

 a közvetlen környezetben nemcsak a miveltebb 

 egyéneket, hanem a nép fiait is megragadták. 

 Mindenrendű és korú emberek legnagyobb 

 érdeklődéssel, teljes odaadással hallgatták. 



Pro domo-Feier. 



Aus Anlass des 70. Geburtstages Otto Her- 

 man's wünschten die Angestellten der U. 0. C, 

 ferner die Mitarbeiter und Freunde den Tag 

 zu feiern und versammelten sich am 4. Juli 

 1905 in der Anstalt. Bei dieser Gelegenheit 

 hielt Julius Pungur folgende Rede : 



Hochgeehrter Herr! 



Verehrter, geliebte)- Führer! 



Bei Gelegenheit der 70jährigen Jahres- 

 wende Deines Geburtstages sind wir erschie- 

 nen, das Personal der U. 0. C. und diejeni- 

 gen Mitarbeiter derselben, welche sich derzeit 

 in der Hauptstadt befinden, um Dir unsere 

 Glückwünsche darzubringen. 



Unser erster Plan war. Dich am 27. Juni 1. J., 

 also an Deinem Geburtstage, zu begrüssen, an 

 welchem Tage — trotzdem wir unser im ver- 

 trauten Kreise abzuhalten geplantes Fest 

 mit Ausschluss der Öli'entlichkeit feiern woll- 

 ten — viele auswärtige Mitarbeiter und Mit- 

 glieder erscliienen wären, ausserdem soManche, 

 welche sich für das Institut und dessen Per- 

 sonal interessiren. 



Diese Zusammenkunft konnte damals nicht 

 stattfinden, indem Du zu dieser Zeit noch 

 nicht aus London zurückkehren konntest. Von 

 einer Verschiebung dieser Dir gewidmeten 

 Feier auf den Herbst juussten wir auch ab- 

 sehen, da die gegenwärtigen grossaugelegten 

 Konstellationen, welche sich über und um 

 uns hinwälzen und keineswegs Beruhigung 

 erwecken, solche unerwartete Verhältnisse 

 reifen können, welche dem Zustandekommen 

 einer feiernden Versammlung noch ungünsti- 

 ger sind. 



Vor mir taucht in diesem Augenblicke ein 

 Bild der Vergangenheit auf, als in der wald- 

 entblössten Mezőség in Erdély ein SOjähriger, 

 also in das Mannesalter tretender Jüngling, 

 erschien, der von dem Museum-Verein in 

 Erdély zum Sammeln zoologischer Objekte 

 entsendet war, der diese Aufgabe aber da- 

 durch ericeiierte, dass er einzelne Theile des 

 gesammelten Materials seiner Umgebung auch 

 erklärte, und zwar in einer solchen Beleuch- 

 tung, dass durch die Unmittelbarkeit dersel- 

 ben in diesem unmittelbaren Kreise nicht nur 

 die Gebildeteu, sondern auch die einfachen 

 Kinder des Volkes ergriffen wurden. Männer 



