XLH 



Beassi Sámuel, Szilya KálmAn és Semsby Andor, 

 ezek azok, a kikre e pillanatban és ezentúl 

 életem végéig hálával gondolok. 



Ok tisztán látták, niiért dolgoztam én annji- 

 felé ; hogy ezt nem az állhatatosság hiánya, 

 hanem az a körülmény okozta, hogy a nem- 

 zeti művelődés tágas mezején sok volt a 

 parlag ... ez volt munkám ösztönzője. 



Arról volt szó : minél több téren az utat 

 megtörni és azon lenni, hogy az első nyomo- 

 kon mások is indulhassanak. 



Volt részem ellenségeskedésben is ; sok 

 irigységben és még több hálátlanságban. De 

 hát ki maradt ezektől menten? Hiszen ezek 

 xigy hozzátartoznak az ember életéhez, mint 

 a domborműhöz az árnyék, mely nélkül minden 

 ellaposodik. 



S ha most azt mondjátok, hogy elvemhez 

 hűtlen lettem, mert ime mégis ünnepeltek, 

 akkor tévedtek : mert hisz ez nem nyilvános 

 ünnepély, hanem in optima forma az én családi 

 ünnepemi Köszönöm Nektek. És most fel a 

 munkára ! ! " 



Az ünnep alkalmából átnyújtott, Koszkol Jenő 

 festőművésztől eredő emlékkép kicsinyített 

 másolatát H. táblaképpen adjuk. 



Samuel Brassai, Coloman v. Szily und Andor 

 V. Semsst, sie sind es, deren ich in diesem 

 Augenblicke und bis zum Lebensende in Dank- 

 barkeit gedenke. 



Sie sahen es ganz klar, warum ich auf so 

 vielen Gebieten arbeitete ; dass es nicht die 

 Unbeständigkeit, sondern der Umstand war, 

 weil auf dem weiten Felde nationaler Cultur 

 vieles brach lag . . . das war der Sporn für 

 meine Thätigkeit. 



Es handelte sich um das Bahnbrechen auf 

 je mehr Gebieten, damit auf den ersten Spu- 

 ren auch Andere folgen können. 



Ich erfuhr ja auch Feindschaft, viel Miss- 

 gunst und noch mehr Undank. — Wer blieb 

 denn aber hievon frei? Sie gehören ja zum 

 Leben des Menschen, wie der Schatten zum 

 plastischen Werk, ohne den Alles verflacht. 



Und wenn Ihr nun sagt, ich sei meinem 

 Prinzip untreu geworden, indem dieses Fest 

 doch gefeiert wird, so ist das ein Irrthum : 

 das ist doch keine öffentliche Feier, sondern 

 in optima forma mein Familienfest ! Ich danke 

 Euch ! Und nun auf zur Arbeit ! ! 



Aus Anlass dieser Feier wurde das Gedenk- 

 blatt, welches von der Hand Eugen Koszkol's 

 stammt, überreicht, dessen verkleinerte Copie 

 als Tafel H beigegeben ist. 



