1()0 



III. 



1-2—16. 17—21. 



3. 5. 



Az érkezés pentádok szerint. — Ankunft in Pentaden. 



IV. 



22—26. 27—31. 1—5. 0^10. 11-15. IG— 20. 



14. 22. 68. 90. 68. 94. 



21-25. 26—30. 



97. 48. 



A zónák középszámai még erre a fajra nézve 

 sem adnak szabályos, észak felé fokozatosan 

 késő sorozatot, pedic; az eddigi ugyancsak 

 nagy anyag alapján végzett földolgozások azt 

 bizonyítják, hogy a füsti fecske tavaszi föl- 

 vonulása pontosan délről észak felé és mély 

 fekvésű területekről magasak felé irányul. 

 Hogy a zónák közepei ennek daczára se ad- 

 nak szabályos sorozatot — tehát voltaképpen 

 ellentmondanak ennek a már megállapított 

 ténynek — annak ismét csak az az egyszerű 

 magyarázata, hogy egy zónán belül különböző 

 területek vannak, a melyek mindegyikét más 

 és más érkezési szám jellemez ; ha már most 

 valamelyik z('»nában túlsúlyra jut az egyik 

 vidék, akkor a két zóna voltaképpen csak a 

 kétféle terület közötti különbséget mutatja föl 

 helyesen. Arra a kérdésre, a mit mi tettünk 

 föl, hogy van-e fokozatos késés észak felé, való- 

 jában nem is felelhet meg, ezt a kérdést csakis 

 egyöntetű területen végighaladó zónákhoz 

 lehet intézni. 



A területek közejiei az idén nem helyez- 

 kednek el úgy mint rendesen, a dunántúli 

 dombvidék jelentékenyen megkésett, közép- 

 száma még a keleti hegyvidékénél is későbbi. 

 A kis alföld is nagyon késő, a két nyugaton 

 fekvő terület tehát correspondál egymással. 

 Valószínű, hogy az idei év meteorológiai viszo- 

 nyai okozzák ezt a kivételes késést, de lehet, 

 hogy az adatok egyenlőtlen elosztása is, a 

 dunántúli dombvidék déli, mindig korábbi 

 vidékei alig vannak képviselve. 



Ez az egy kivételes esztendő természe- 

 tesen nem szoríthatja le azt a már 10 év 

 óta mindig nyilvánult tanúságot, hogy a füsti 

 fecske tavaszi' fölvonulása az illető területek 

 földrajzi és magassági viszonyai szerint alakul 

 azaz déli és mély fekvésű vidéken korai az 



Üic Zonenmittel ergeben selbst für diese 

 Art keine regelmässige, sich gegen Norden 

 hin stufenweise verspätende Reihe, trotzdem 

 die bisherigen auf Grund bedeutenden Mate- 

 riales durchgeführten Bearbeitungen beweisen, 

 dass der Frühjahrszug der Rauchschwalbe ge- 

 nau von Süd gegen Nord, und von tiefgelege- 

 nen Gebieten gegen hohe gerichtet ist. Dass 

 die Zonenmittel trotzdem keine regelmässige 

 Reihe ergeben — also in Wirklichkeit diesem 

 schon bewiesenen Satze widersprechen — 

 hat seine einfache Erklärung in dem Um- 

 stände, dass in einer Zone verschiedene Ge- 

 biete vertreten sind, deren jedes durch eine 

 andere Ankunftszahl charakterisirt wird ; er- 

 reiclit nun in einer Zone ein Gebiet das Über- 

 gewicht, so werden diese beiden Z(men nur 

 den Unterschied der beiden Gebiete richtig 

 ergeben. Auf unsere Frage, ob sich der Zug 

 gegen Norden hin stufenweise verspätet, kön- 

 nen dieselben in Wirklichkeit gar keine Ant- 

 wort geben, diese Frage kann nur an solche 

 Zonen gerichtet werden, welche gleichmässige 

 Gebiete durchziehen. 



Die Regionenmittel haben heuer nicht die 

 gewöhnliche gegenseitige Stellung, das Hügel- 

 land jenseits der Donau hat sich bedeutend 

 vers])ätet und ist sogar später als die östliche 

 Erhebung. Audi die kleine Tiefebene ist sehr 

 spät, die beiden westlichen Gebiete correspon- 

 diren also miteinander. Wahrscheinlich sind 

 es die heurigen meteorologischen Verhältnisse, 

 welche diese Verspätung verursachen, möglich 

 auch die ungleichmässige Vertheilung der 

 Daten ; die südlichen, gewöhnlich frühen Ge- 

 biete des Hügellandes jenseits der Donau sind 

 kaum vertreten. 



Natürlich kann dieses eine abweichende 

 Jahr dem schon seit zehn Jahren ständigen 

 Resultate, dass sich der Frühjahrszug der 

 Rauchschwalbe ganz den geographischen und 

 hypsometrischen Verhältnissen eines Gebietes 

 anschmiegt, dass also die südlich und tief- 



