I 



Az érkezés pentádonként. Ankunft nach Pentaden. 



IV. V. 



G-10. 11-15. m— 20. 21— 2r,. 26— 3U. 1—5. 6-10. 11—1." 



1. — 1. 4. 15. 30. 5. 1. 



ITíl 



Ecndt'sen kevés :i/> anyag alilioz, 1ioí;\ be- 

 hatóbban vizsgïilhassuk ezt az érdekes föl- 

 vonulást. Jellege hasonlít a Ciconiatypushoz 

 és a kakukfölvonuláshoz, t. i. keleten korai 

 az érkezés, nyugaton késő. Az alföld és keleti 

 hegjTidék középszáma hol egyenlő egymással, 

 hol pedig megelőzik egymást ; az északi hegy- 

 AÍdék középszáma hol egyezik a dunántúli 

 dombvidékével, hol pedig korábbi. Az északi 

 hegyvidék korábbi dátumait mindig a keleti 

 részek adják. Kétségtelenül nyilatkozik tehát 

 az a tény, hogy az érkezés keleten aránytalanul 

 korai. njTigaton aránytalanul késői. Itt is föl 

 kell vetnünk a kérdést miért egyezik ez a 

 fölvonulás a (.'iconiatypussal, ill. a kakuk föl- 

 vonulásával? A Ciconiatypust az átvonulási 

 jelenségek alapján oldottuk meg, csakhogy 

 ezek a sárgarigí) föl\'onulásánál alig kerül- 

 hetnek szóba. A kakuk fölvonulását sajátlagos 

 biológiája alapján kíséreltük megoldani, való- 

 színű, hogy nagyobb, ill. több évi anyag alajiján 

 a sárgarigó fölvonulásának a megoldásához 

 ugyancsak a biológia adja meg a kulcsot. A 

 sárgarigó ugyanis ueni szereti a magasabb 

 hegyvidéket, csak a mélyebb völgyekbe nyomul 

 föl, különben pedig leginkább csak az alfölddel 

 érintkező alcsonyabb hegyvidéket szállja meg. 

 Erre vallanak egyr(''szt maguk az adatok, más- 

 részt pedig a középszánu)knak egymástól való 

 csekély eltérése is : a területek közepei maxi- 

 mum egy heti külöubséget mutatnak föl. A 

 fölvonulás lefolyását ezek ala])ján a következő- 

 képpen lehetne indokolni. 



A keleti hegyvidék .jó messzire nyúlik délre, 

 s nem megy oly ma.gasan északra, mint az 

 alföld ; az északi szélesség tehát kiseliii késést 

 okoz a keleti hegyvidéken mint nz alföldön ; 

 mivel csak az alacsonyabli vidékeket és a 

 nagyolib. tehát mély fekvésű folyóvölgyeket 

 szállja meg, azért a hy])szometrikus hatás 

 nem idézhet elő jelentékenyebb késést, s így 

 megérthetjük azt. hogy a keleti hegv vidék 



Für gewöhnlich haben wir zu wenig Mate- 

 riale, um diesen interessanten Zug eingehen- 

 der zu behandeln. Dem Charakter nach gleicht 

 derselbe dem Ciconiatypus und dem Kukuks- 

 zuge, d. h. frühe Ankunft im Osten, späte im 

 Westen. Die Mittel der Tiefebene und der öst- 

 lichen Erhebungen sind einander einmal gleich, 

 ein andermal eines früher als das andere ; das 

 Mittel der nördlichen Erhebung ist dem des 

 Hügellandes jenseits der Donau entweder gleich 

 oder früher als dasselbe. Die früheren Daten 

 der ]iördlichen Erhebung stammen gewöhnlich 

 aus der östlichen Hälfte desselben. Es ist 

 daher klar, dass die Ankunft im Osten un- 

 verhältnissmässig früh, im Westen uuverhält- 

 nissmässig spät ist. Es muss daher auch hier 

 die Frage aufgeworfen werden, warum der 

 Zug dem Ciconiatypus folgt, resp. dem Kukuks- 

 zuge gleicht? Der Cicijuiatypus wurde auf 

 Grund der Diirchzugserscheinungen gelöst, 

 doch können dieselben beim Pirol nicht in 

 Betracht kommen. Der Kukukszug wurde auf 

 Grund seiner eigenartigen Biologie zu lösen 

 versucht, und halte ich es für wahrschein- 

 lich, dass auf Grund eines grösseren, resp. 

 mehr Jahre umfassenden Materiales ebenfalls 

 die Biologie den Schlüssel zur Lösung des 

 Pirolzuges ergeben wird. Der Pirol liebt 

 nämlich die höheren Gebirgsgegenden nicht 

 und dringt nur in den grösseren Flussthälern 

 vor, ansonsten besiedelt derselbe nur die in 

 der Nähe der Tiefebene befindlichen niederen 

 Gebiete. Dafür zeugen einerseits die Daten 

 selbst, anderseits die geringe Zeitdifferenz 

 der Regionenmittel, welche im Maximum eine 

 Woche beträgt. Der Zugsverlauf könnte nun 

 folgendermassen begründet werden : 



Die östliche Erhebung erstreckt sich sehr 

 weit nach Süden und reicht nicht so weit 

 nach Norden wie die Tiefebene : der Einfluss 

 der geographischen Breite ist daher in der 

 östlichen Erhebung geringer als in der Tief- 

 ebene ; indem der Pirol nur die niederen 

 Gebiete und die grossen, daher tiefliegenden 

 Flussthäler besiedelt, so kann auch der hypso- 

 metrische Einfiuss keine bedeutendere Ver- 



23* 



