im 



A többi niiulárnil röviden végezhetek. Messi- 

 nában neiiány áttelelő Erithaeus rubecida és 

 Jiuticilla litliys, Múltában egy Mofacilla 

 flava és Jynx torqiiilln, Tuniszban egy 

 CardneUs carducUs es egy Pndiiicola rubi- 

 cola, IVI egész úton szórványosan Tìi,rdiiK 

 mima I fi ; az oázisokban sok Sturnns ludf/aris 

 a melyek valúszinűk'g a datolyát (lézsináiták ; 

 s végül a kis és közép Atlaszban — a melyek 

 örök zöld bokorzattal vannak borítva — arány- 

 lag számos Vandbis i-ancUii.s, a melyből Nov. 

 20. egy péklány még Biscrában is akadt egy 

 kénes forrásnál. 



Említésre méltó tán még az is, hogy a 

 nagy Atlaszban — a mely mérhetetlen kopár 

 sziklás hegység — sok, úgy látszik állandó 

 Milvus mìgraìisì és Ginmëtus barbafiis-t 

 láttam — utóbbiak valamivel világosabbak, 

 mint a mieink. 



Legyen szabad ezenkívül még két arra érde- 

 mesnek látsz(') tapasztalatomat szóvá tennem. 



Érdekes, és szerfölött meglepett az a mód, 

 a hogyan az Alaiidúk és általában az apró ma- 

 darak vonultak a tengeren. Az említett Regu- 

 lusok úgy indultak el a hajóról, hf)gy szinte 

 fejest ugrottak a tengerbe és közvetlenül alig 

 néhány arasznyira annale színe fölött foly- 

 tatták az útjukat. A többi apró madár és 

 nevezetesen a pacsirta is mind így vonult, a 

 mi rendkívül megnehezítette a megfigyelést. 

 Alacsony repülésüknél fogva követniök kell a 

 hullámok járását is, és ezekkel annyira mimi- 

 krizáinak, hogy hamarosan eltűnnek szem elől, 

 a mit még roiiamos haladásuk is elősegít. 

 Feszült figyelem és iskolázott, gyakorlott 

 szem kell liozzá, hogy a fajt a néhány pilla- 

 natig tarti'i idő alatt biztosan fölismerje. Még 

 a jó messzelátí'i mezejéből is csakhamar ki- 

 k(írülnek. 



Hogy mi az oka ennek az alacsony repülés- 

 nek, nem tudom ; szárazföldi szem és tapasz- 

 talat a ragadozók elleni védekezést juttatja 



A pacsirtára iiézvo ez tán nem áll efiószon, mert 

 ö maga i.s niegkiiliiiibiizteti a világosabb sziníi, nagyobb 

 európai varietást, sőt mej^találta az „Alauda Imgoinis' 

 varietást is. M K. 



üie Übrigen Arten können in aller Kürze 

 abgefertigt werden. In Messina einige über- 

 winternde Erithaciis rabecida und Ruticdla 

 tithys, in Malta eine Motacilla flava und ein 

 Jynx torqiiilla in Tunis ein Carduelis car- 

 diielis und Pratincola rubicola, auf dem 

 ganzen Wege vereinzelte Turdus masicus ; 

 in den Oasen zahlreiche Sturnus vidgaris, 

 welche wahrscheinlich die Datteln plünderten, 

 und schliesslich in dem Klein- und Mittel- 

 Atlas — welche von immergrünem Strauch- 

 werke bedeckt sind — verhältnissmässig viele 

 Vanellus vanellas, von welcher Art sich auch 

 noch am 20. Nov. ein Exemplar in Biscra 

 bei einer Schwefelquelle aufhielt. 



Es kann vielleicht noch erwähnt werden, 

 dass in dem grossen Atlas — einem furchtbar 

 öden Felsengebirge — viele, wie es scheint, 

 ständige Milvns migrans und zwei GypaiHas 

 barbatiis — diese etwas heller als unsere — 

 zu sehen waren. 



Es sei mir nun noch gestattet über zwei, 

 meiner Ansicht nach interessante Momente 

 zu berichten. 



Sehr interessant ist die Art und Weise, 

 wie Alauda arrensis und die Kleinvögel über 

 das Meer ziehen ; ich war vollkommen erstaunt 

 darüber. Die beiden erwähnten Regulus stürz- 

 ten sich scheinbar kojjfüber in das Meer hin- 

 ein, und flogen dann dicht, kaum einige Span- 

 nen über dem Meeresspiegel hin. Alle Klein- 

 vögel und auch namentlich die Lerchen zogen 

 auf diese Weise, was die Beobachtung der- 

 selben ausserordentlich erschwert. Wegen des 

 niedrigen Fluges sind sie gezwungen, dem 

 Wellengänge zu folgen und mimikrisiren da- 

 durch dermassen, dass sie sehr rasch dem 

 Auge entschwinden, was auch noch der reis- 

 sende Flug beschleunigt. Es bedarf ange- 

 strengter Aufmerksamkeit, eines geschulten 

 und geübten Auges, um die Art während der 

 wenige Augenblicke betragenden Zeit sicher 

 zu erkennen. Selbst dem guten Fernrohre 

 entschwinden sie seiir liald. 



Was die Ursache dieses niedrigen Fluges 

 sein mag, konnte ich nicht entscheiden. Er- 

 fahrung und Auge des Landbewohners würden 



Für die Feldlerche dürfte dies vielleicht nicht ganz 

 richtig sein, indem er selbst die grössere, hellere 

 europäische Varietiit unterscheidet, sogar die Vairetät 

 Alaiiihi ìmtjeììsis auffaTid. U. 0. C. 



39* 



