364 



idejét, iiliikjat, iiiagassúgiit, sebességét, íi pihenő 

 álldiiiásokat, vájjon Püvenkint-e vagy társasá- 

 gokban, egyesülve-e vagy kor és nem szerint 

 elkülöuitve, széllel vagy ellene vonuluak-e 

 stb. Az ezen a téren felsorolt adatok szinte 

 kivétel nélkül helyesek, s a czélt teldutve 

 elégségesek is. Helytelen csak az a délnyugati 

 vonulási irány alapján következtetett állitás, 

 hogy a németországi vonulók északnyugati 

 Afrikába vonulnak. (V. ö. Kostka L. czikké- 

 vel). A munkának ez a része tehát meg- 

 felel, s a líorábbi kiadással szemben megvan 

 az az előnye is, hogy kimaradt belőle a „kör- 

 utazási elmélet" és néhány más nagyon is 

 föltételes dolog, mert éppen ezek azok, a 

 melyek oly igen könnyen terjednek és oly 

 makacsul befészkelődnek. 



Csakhogy föhhcf és vjahb dolgokat is kellett 

 volna adni. Az egyedüli emlitésremeltó újitás 

 a légnyomásnak, mint a vonulást nagy mér- 

 tékben befolyásoló tényezőnek a fölemlitése 

 úgy látszik Hegyfoky depresszió-elmélete, de 

 hiányzik ennek a hatásnak csak némi köze- 

 lebbi magyarázata is. Általában véve nincs 

 kellően tisztázva a kérdés igazi lényege, a mi 

 többek között nuir az elavult „vándorösztön" 

 kifejezésben is nyilvánul. Ezt a mozgalmat 

 ma általánosan röviden „vonulás" néven isme- 

 rik. A „vándorlás" más fogalom. A tavaszi 

 vonulás a mi szélességeink alatt periodikusan 

 i?!métlődő részben megszállási, részben átvonu- 

 lási prficzessus. mig a vándorlás csak hosszabb 

 időközökben fölújuló mozgalom és egészen 

 más mint a vonulás. Erről a megtelepülésről 

 egy szó se esik, holott csak ez lehet a helyes 

 tárgyalásnak az alapja. Ennek az ismerete 

 nélkül nincs fogalmunk a probléma főmozza- 

 natáról, s a nem erre támaszkodó elméletek- 

 nek és föltevéseknek nincs biztos alapjuk. 

 A vonulás kérdésének a tárgyalása csak 

 ebből indulhat ki, s ez itt nincs meg. 



De szolgáltassunk igazságot a földolgozónak ! 

 A né|)szerüsitő iratok csak megfelelő szak- 



nungen, welche den Zug begleiten : Richtinig, 

 Tageszeit, Form, Höhe, Schnelligkeit, gesell- 

 schaftliches oder einzelnes, vermischtes oder 

 nach Alter und Geschlecht getrenntes Ziehen, 

 mit oder gegen den AMiid, Raststationen u. s. w. 

 Die diesbezüglich angeführten Thesen sind 

 beinahe ohne Ausnahme richtig und dem 

 Zwecke entsprechend, vollkommen genügend. 

 Nur die aus der südwestlichen Zugrichtung 

 gefolgerte Behauptung, dass die deutschen 

 Zugvögel nach Nordwestafrika ziehen, ist 

 unrichtig. (Vergi. L. v. Kostka'b Artikel weiter 

 vorn.). In dieser Beziehung entspricht daher 

 das Werk, welches der früheren Ausgabe 

 gegenüber den Vortheil hat, dass die „Rund- 

 reisenliyjiothese " und einige andere allzu 

 hypothetisch klingende Sachen, welche sich 

 so leicht und so hartnäckig einzupflanzen 

 pflegen, gestrichen wurden. 



Nur etwas Mehr und yenes hätte dazu- 

 kommen sollen. Die einzige erwähnenswerthe 

 Neuerung ist das Dahinstellen des Luftdruckes, 

 als eines den Zug stark beeinflussenden Fac- 

 tors, allem Anscheine nach der Satz von 

 Hegvfoky über den Einfluss der Depressionen, 

 doch wird die Art und Weise dieser Einwir- 

 kung nicht erklärt. IJberhaupt wird die eigent- 

 Hche Natur des Frol)lems nicht so recht beleuch- 

 tet, was neben anderen auch schon im Titel 

 in dem veralteten Ausdrucke „ Wandertrieb" 

 hervortritt. Diese Bewegung wird heute all- 

 gemein kurz als „Zug" bezeichnet. Das „Wan- 

 dern" deckt einen anderen Begriff. Der Früh- 

 liugszug ist in unseren Breiten ein |)erii>disch 

 wiederkehrender, theilweise Besiedelungs-, 

 tlieilweise Durchzugsprozess, während das 

 Wandern eine in längeren Zeiträumen wieder- 

 kehrende Bewegung ist, welche vom eigent- 

 lichen Zuge gänzlich verschieden ist. Über 

 diesen Besiedelungsprocess wird auch nicht 

 ein Wort gesprochen, trotzdem derselbe die 

 Grundlage für die richtige Darstellung des 

 Problèmes bildet. Ohne diese Kenntniss ^er 

 Besiedelung bleibt uns das Hauptnioment des 

 Zuges verschlossen und entbehren nicht auf 

 diese gebauten Theorien und Hyiiothesen des 

 sicheren Fundamentes. Jede Darstellung des 

 Zugsproblems muss auf dieser Grundlage 

 fusseu und das fehlt hier. 



Doch lassen wir dem Bearbeiter Gerechtig- 

 keit widerfahren ! 



Die popularisin^nden Schriften müssen sich 



