367 



ozekiiíM a diiiito iiiD/.zaiiiit- ('lìpeii az óvről- 

 évrc való pontos isiiK'tlődrs, do azói't föl 

 kellőit okot omlítoni, mint a 11. 0. K. jövendő 

 kutatásának tárgyait. 



Az 1905. évi folyammal bezáródik a H. 0. K. 

 első lusztruma s mint ilyon kiindulásul szol- 

 iiálhatna. Erre a czélra le.ualább a jobban 

 men'figyelt fajokra nézve ki kellene számítani 

 az egyes régiók középszámait, még pedig 

 legczélszerűbben az egész horvátországi tör- 

 téneti anyagból, a mely az „Aquila" -han és 

 „G7asmA;"-ban majdnem teljesen megvan. 

 Ez szolgáltatná a későbbi kutatások alapját. 

 Éppen igy kellene kiszámítani az egyes fajok 

 országos középszámait is, az egyes évek korai 

 vagy késői vonulási jellegének a megállapí- 

 tására a múlt évi jelleggel való összehason- 

 lításnak — a mi eddig szokásban volt — csak 

 relativ értéke van. A két intézet eredményei- 

 nek az összehasonlítása ilyenformán jóval 

 könnyebb volna, a mi a kérdés továbbfejlesz- 

 tésére mindenesetre hatással lehetne. 



Üj elemként meteorológiai tárgyalás is 

 járult ehhez a jelentéshez, a mi az egész 

 jelentéssel együtt tanúskodik arról a buzga- 

 lomról, a melyet de. Rössler E., a végezel, 

 vagyis Horvátország vonulási viszonyainak a 

 földerítése érdekében kifejt. Az idő és munka 

 majd meghozza. 



A középeurópai kitavaszodás phaeiiologiai 

 térképe. 



De Ihne E.-től, 

 (Petcrmann's geogr. Mittheilimgen 1903. V. füzetl 



Ennek a szép s gondosan szerkeztett tér- 

 képnek a kivitele közepes számitásunk szerint 

 ca 80.000 phyto])haenologiai adat alajyán tör- 

 tént, a mi igazán óriási munka, s csak az 

 méltathatja kellően, a ki maga is ilyen töme- 

 gekkel dolgfizik. Az aviphaenologiát annyiban 

 érinti és annyiban fontos rá nézve, hogy 

 liasonló nagyszabású vonulási földolgozások- 

 nál igen jó hasznát vehetjük majd a két 

 tünemény eg^iivétartozásának vagy egymástól 

 való függési viszonyának a megállapitására. 



von den Zuf/siíjpeii. natürlich noch keine Rede 

 sein, indem Ijei diesen das genaue Wieder- 

 holen von Jahr zu Jahr entscheidend ist, 

 doch möchten wir an dieser Stelle darauf 

 aufmerksam machen, als Zukunftsaufgabe der 

 H. 0. C. 



Der Jahrgang 1905 bildet das erste Lustrum 

 der H. 0. C. und könnte diesbezüglich als 

 Ausgangspunkt dienen. Zu diesem Zwecke 

 müssten die Regionenmittel der besser beob- 

 achteten Arten berechnet werden, u. zw. am 

 besten aus dem gesammten kroatischen histo- 

 rischen Materiale, welches in der „Aquila" 

 und in dem „Glasnik" beinahe vollständig 

 enthalten ist. Es wäre dies die Grundlage 

 für die späteren Untersuchungen. Ebenso 

 müssten auch die Landesmittel der einzelnen 

 Arten berechnet werden, als Vergleichungs- 

 material, ob der Zugscharakter eines Jahres 

 ein früher, später oder normaler war; die 

 Vergieichung mit dem jeweiligen voran- 

 gehenden Jahre — wie es bisher geschah — 

 hat nur relativen Werth. Die Verg'leichunff 

 der Resultate der beiden Centralen würde 

 dadurch bedeutend erleichtert werden, was 

 für die weitere Entwickeluug des Problems 

 nicht ohne Einfluss wäre. 



Als neues Element wurde diesem Jahr- 

 gange auch die meteorologische Beleuchtung 

 des Zuges beigegeben, was ebenso, wie der 

 ganze Bericht überhaupt, Zeugniss ablegt, 

 mit welchem Eifer Herr Dr. E. Rösslee dem 

 Ziele — der Jilärung der Zugsverhältnisse 

 Kroatiens — entgegensteuert. Zeit und Arbeit 

 werden es bringen. 



Phaenologisclie Karte des Frühlings- 

 einznges in Mitteleuropa. 



Von Dr. E. Ihne. 

 iPetermann's geogr. Mittheilungen 1905. Heft V.) 



Die Ausführung dieser schönen, mit grosser 

 Sorgfalt gezeichneten Karte erfolgte nach 

 unserer mittleren Berechnung beiläufig auf 

 Grund von 80,000 phytophaenologischen Daten 

 — eine kolossale Leistung, welche nur Der- 

 jenige gehörig würdigen kann, der selbst 

 mit solchen Massen operirt. Dieselbe besitzt 

 auch für die Aviphaenologie insofern Interesse 

 und Wichtigkeit, dass dieselbe später bei 

 einer ebenso umfassenden Bearbeitung des 

 Zuges als willkommenes \'ergleichungsobjekt 



