369 



Téiiv, l)i),i;y o/.i'k össze vonásíi eblxui iiz eset- 

 ijén uieiíküz-eliti az aliiiarinupasi l/i/pust. de 

 ez inéiï mitsein bizonyít, mert pl. íi füstifeeslve, 

 fehér ,i;ólyii és barázdabillegető vonulási 

 adatuinalv az összevonásával valószínűleg szin- 

 tén megkaphatnók egy létező typus ff)rniáját 

 t. i. a füsti fecskéét, mert a gólya és barázda- 

 billegető adatai különösen lerontanák egymás 

 hatását, minthogy az előbbiek keleten koraiak, 

 nyugaton későiek, az utóbbiak pedig éppen 

 megfordítva. Nincs bebizonyítva, hogy a phyto- 

 phaenologia terén megengedhető-e ez az eljá- 

 rás, pedig a vizsgálat érinthetetlensége meg- 

 kivánja azt, daczára annak, hogy itt — a 

 mint magam is hiszem — alig volnának jelen- 

 tékenyebb eltérések. 



Ugyanez áll a hét éves középszámnak mint a 

 még számbavehető középszámok alsó határának 

 az önkéntes megállapítására nézve. Nincs bebi- 

 zonyítva, hogy a hét éves középszámnak tényleg 

 megvan-e az a megbizliatósági foka, a melyet 

 a határvonalak által bezárt hét napos időköz 

 megkövetel. Ennek megállapítása czéljából a 

 hosszabb s megbízható sorozatokat föl kell 

 bontani hét éves niegszakittatlan sorf>zatokra, 

 annyira, a hány lehetséges, pl. egy 1870^ — 1900 

 sorozatból az 1880—76, 1871—77, 1872— 

 78-ak. 1894 — 1900 évekből alkotott soroza- 

 tokra, ki keU számítani ezek közepeit és össze- 

 hasonlítani a teljes 31 éves sorozat teljesen ineg- 

 bizhatónak föltételezett középszámával. Ezután 

 megállapítandó azoknak a hét éves sorozatok- 

 nak a százalékszáma, a melyek a tényleges 

 küzé|jtől pl. csak r 1 napra — az előre meg- 

 állapílott pontosság foka szerint — térnek el. 

 90 — lOO'/o ilyennek kell lenni, mert csak 

 így leiietiink biztosak aüelől, hogy 90 és több 

 "/o, tehát nuir a legnagyobb részük tényleg 

 bele is tartozik abba a zónába, a hová a 

 középszánia alapján el kell helyezni, nem 

 pedig v;daniely korábbii)a vagy későbbibe. 

 Evvel a közelítő módszerrel már évek során 

 át öO-nél több kakuksorozaton végzett vizs- 

 gálataim azt eredményezték a 7-éves soroza- 

 tokra, hogy a közepek 87"/« + 2'5 nappal 

 tér el a valódi középtől. Ezeket a számitáso- 

 Aqiiila XII. 



kann daher auch keine Behauptung aus- 

 sprechen, doch fehlt auch der Gegenbeweis 

 dessen, dass eventuell nicht auch verschie- 

 dene Aiifbiühtijpen existiren. Das Zusam- 

 menschlagen derselben resultirt hier zwar 

 annähernd den existirenden Apfelblüthentypus, 

 doch kann dies nicht als Beweis anerkannt 

 werden, indem z. B. das Zusammenschlagen 

 der Daten der Rauchschwalbe, des weissen 

 Storches und der Bachstelze höchstwahr- 

 scheinlich auch den existirenden Rauch- 

 schwalbentypus resultiren würde, indem sich 

 Storch- und Bachstelzenzug compensiren, da 

 der erstere im Osten früh, im Westen spät, 

 der zweite aber eben umgekehrt ist. Die 

 Zulässigkeit dieses Verfahrens in der Phyto- 

 phaenologie ist nicht erwiesen und sollte die- 

 selbe mit Hinsicht auf die unantastbare 

 Exaktheit der Untersuchung geliefert werden, 

 trotzdem ich selbst die Überzeugung hege, 

 dass sich keine allzu bedeutenden Abweichun- 

 gen ergeben würden. 



Genau dasselbe muss über das willkürliche 

 Herausgreifen des siebenjährigen Mittels als 

 untere Verlässlichkeitsgrenze gesagt werden. 

 Es ist nicht erwiesen, dass das siebenjährige 

 Mittel thatsächlich den Grad der Verlässlich- 

 keit besitzt, welcher durch das siebentägige 

 Intervallum zwischen den Grenzlinien erfor- 

 dert wird. Man müsste dazu aus den län- 

 geren verlässlichen Beobachtungsserien alle 

 möglichen ununterbrochenen siebenjährigen 

 Mittel bilden — z. B. aus einer Serie 

 von 1870-1900 die Mittel 1870—1876, 

 1871-1877 etc. 1894-1900 — und diese 

 Mittel mit dem ganzen 31-jährigen und als 

 vollkommen verlässlich angenommenen Mittel. 

 Es wird dann der Procentsatz jeuer sieben- 

 jährigen Mittel festgestellt, welche vom wirk- 

 lichen Mittel z. B. nur um + 1 Tag — je nach 

 der im Voraus bestimmten Genauigkeit — 

 abweichen. Dieser Procentsatz müsste 90 — 

 lOO'Vd ausmaclieu, iiulem man nur auf diese 

 Weise sicher gehen kann, dass 90 oder mehr 

 Procent der Stationen einer Zone auch wirklich 

 dorthin gehören, wohin sie laut Uires Mittels 

 eingetheilt werden müssen und nicht etwa in 

 dits nächst frühere oder spätere. Meijie mit 

 Hilfe dieser Näherungsmethode seit Jahren 

 geführten Untersuchungen an über 50 Ankunfts- 

 serien ties Kukuks ergaben, dass 87''/(, der 

 siebenjährigen Mittel nicht weiter als ± '25 



47 



