A füsti feeske 6szi vonulasa 
1898-ban Magyarorszagon. 
(A M. O. K. jelentése.) 
— Két térkép-melléklettel. — 
Kidolgozta: Puncur Gyuna. 
A Magy. Ornith. Központ hiven ragasz- 
kodva azon egyik czéljahoz, melyet mar kez- 
detben kitüzött magänak, szorgalmasan gyüj- 
tötte a madarak vonuläsära vonatkozó adato- 
kat. Ezekből a Magyarországra vonatkozó 
tavaszi anyagot évről-évre feldolgozva közzé- 
tette az , Aguila" hasábjain, a mellett, hogy 
koronként idegen területeken jegyzett meg- 
figyelések eredményeit is kisebb-nagyobb át- 
nézetekbe foglalva bemutatta. 
A magyarországi tavaszi vonulás anyagá- 
nak most jelzett évi rendszeres feldolgozását 
Gyulai Gaan Gaston kezdte meg az 1894. évről 
szóló I. jelentésben s a következő években 
folytatta ő és utána ScHENK JAKAB, majd 
Vezenyı Arran, mind ugyanazon irányban és 
főalapelvek szerint, melyeket HERMAN Orró a 
, Madárvonulás Elemei" czímű művében nagy- 
jában — s a mint most már be van igazolva 
— igen helyesen jelölt ki. 
A vonulás jelenségeinek alaposabb és be- 
hatóbb tanulmányozása végett Herman Orró, 
a M. Ornith. Központ főnöke, az 1898. és 
1899. években, az intézetnek az erdészeti 
karból és szakemberekből álló megfigyelő 
testületét, hazánk néptanítóinak és részben 
a Természettudományi Társulat tagjainak be- 
vonásával, a füsti fecske megfigyelésére nézve 
olyan hálózattá bővítette, a milyen eddigelé 
még soha és sehol sem működött. Az ezen 
kolosszális hálózat révén begyűlt megfigyelési 
adatokból az 1898. és 1899. évek tavaszaira 
vonatkozó részt megint Gaar Gaston dolgozta 
fel az ő mintaszerű gondosságával, s az 
előbbit az , Aguila" VII—1900. évfolyamában 
mutatta be a M. Ornithol. Központ az 1900-ban 
Párisban tartott III. Nemzetközi Ornithologiai 
kongresszuson. Az 1899-iki tavaszi nagy 
fecske-megfigyelés eredményei pedig az Aguila 
VIII—1901. kötetében tétettek közzé. 
Aquila XI. 
Der Herbstzug der Rauchsehwalbe 
1898 in Ungarn. 
(Bericht der U. 0. C.) 
— Mit zwei Karten. — 
Bearbeitet von Junius Puncor. 
Die Ungarische Ornithologische Centrale 
sammelte in getreuer Befolgung des schon 
bei ihrer Entstehung ausgestreckten Zieles 
nach Möglichkeit die Daten über den Zug 
der Vögel. Das auf den Frühjahrszug bezüg- 
liche Zugsmateriale Ungarns wurde von Jahr 
zu Jahr bearbeitet und in der ,Aquila® publi- 
zirt, dabei wurden auch von Zeit zu Zeit 
anderen Gebieten entstammende Beobachtun- 
gen, in grösserem oder geringerem Rahmen 
übersichtlich geordnet, herausgegeben. 
Die erwähnten Bearbeitungen des Früh- 
jahrszuges begann Gasron v. Gaan de Gyula im 
Jahre 1894 mit dem I. Berichte, und wurden 
dieselben in nachfolgenden Jahren von ihm 
und nachher von Jaxos Scuenk und ÁRPÁD 
Vezényt immer in derselben Richtung und nach 
jenen Hauptgrundsätzen fortgesetzt, welche 
von Orro Herman in dem Werke „Die Elemente 
des Vogelzuges in Ungarn“ in grossen Zügen 
— und wie es die bisherige Erfahrung be- 
stätigte — ganz richtig bestimmt wurden. 
Zur eingehenderen Untersuchung der Zugs- 
erscheinungen erschuf Orro Herman — Chef 
der Ung. Ornith. Centrale — in den Jahren 
1898 und 1899 mit Beiziehung der Fach- 
beobachter des Institutes, der Forstbehörden, 
der Volkslehrer und theilweise der Mitglieder 
der k. ung. naturwissenschaftlichen Gesell- 
schaft ein solches Beobachtungsnetz für die 
Rauchschwalbe, wie es bisber noch nirgends 
existirte. Das durch kolossale Be- 
obachtungsnetz gelieferte Materiale über den 
Frühjahrszug 1898 und 1899 wurde wieder 
von Gaar Gaston in der gewohnten muster- 
haften sorgfältigen Weise bearbeitet, und 
wurde der Jahrgang 1898 in den VII. Jahr- 
gange der ,Aquila“ vom Jahre 1900 von 
der Ung. Ornith. Centrale dem III. Internatio- 
nalen Congresse in Paris 1900 vorgelegt. Die 
Resultate der grossen Frühjahrsbeobachtung 
1899 wurden in dem VII. Jahrgange 1901 
der „Aquila“ niedergelegt. 
dieses 
