IV 
hangsúlyozása alkotja, hogy szükségünk van 
egy még nagyobb, több évre vonatkozó anyagra, 
mert csak ily módon lesz meg annak a lehe- 
tősége, hogy a nyert eredményeket határozot- 
tabban megállapíthassuk. 
A nélkül, hogy érinteni akarnám e komoly 
férfiú szerénységét, mégis ki kell mondanom 
azt, hogy Punsur Gyusa evvel az úttörő mun- 
kával nagy érdemet szerzett magának az 
aviphaenologia terén. 
" Az eddig kifejtetten kívül azonban még 
más czélja is van ennek az ajánlásnak. Szó 
kell, hogy essék az aviphaenologia — vagyis 
a rendes tavaszi és őszi vonulás megfigyelései- 
nek — jelenéről és jövőjéről. 
A ki csak némileg is komolyan foglalkozott 
evvel a fölötte érdekes tárgygyal, annak 
okvetlenül föl fog tűnni az a körülmény, hogy 
mily csekély súlyt fektettek és fektetnek 
most is ennek a problemának nemzetközi 
voltára. Pedig ezt a problemát, mivel inter- 
zonalis, csakis egymás között felosztott nem- 
zetközi munkával lehet megközelíteni, még 
pedig csakis positiv, szigorúan inductiv ala- 
pon. Mert annyi bizonyos, hogy egy aránylag 
kis terület jelenségeinek még a legfinomabb 
feldolgozasa és tisztázása sem vet és nem is 
vethet igazi világosságot a vonulás általános 
lefolvására s különösen annak tér és idő 
szerint való, mozgó továbbhaladására. 
Ilyen finomabb, de kisebb területre vonat- 
kozó földolgozásoknak legfontosabb eredmé- 
nyei inkább telepedésiek; megadhatják és 
részben meg is adják az egyes fajok helyi 
elterjedésének . legfinomabb  módosulásait és 
viszonyait, a nélkül azonban, hogy — tegyük 
föl — a palaearktikus zóna madarainak tavaszi 
yagy őszi vonulásának idő és tér szerinti ät- 
alakulására némi derengő, nemhogy teljes 
fényt vethetnének. 
arbeitungen — die Betonung der Nothwen- 
digkeit eines noch grösseren, vieljährigen 
Materiales; denn erst dieses wird es ermög- 
lichen, die gewonnenen Resultate zu präci- 
siren und festzulegen. 
Ohne der Bescheidenheit des ernsten Man- 
nes nahe treten zu wollen, muss ausgespro- 
chen werden, dass sich Junius Punsur durch 
diese bahnbrechende Arbeit ein grosses Ver- 
dienst um die Aviphänologie erworben hat. 
Ausser dem bisher entwickelten, hat aber 
diese Widmung auch noch einen anderen 
Zweck. Es handelt sich um einige Worte 
über Gegenwart und Zukunft der Aviphäno- 
logie, worunter hier die Erscheinungen des 
regelmässigen Frühlings- und Herbstzuges 
gemeint sind. 
Wer sich mit dieser höchst interessanten 
Materie auch nur einigermassen ernst be- 
schäftigt hat, dem muss nothwendigerweise 
der Umstand aufgefallen sein, wie geringes 
Gewicht auf die internationale Seite dieses 
Problems gelegt wurde und gelegt wird. 
Und doch ist diesem Probleme nur durch 
aufgetheiltes, internationales, weil interzona- 
les Zusammenwirken beizukommen, und zwar 
auf positiver, streng inductiver Grundlage. 
Denn das steht fest, dass auch die aller- 
feinste Bearbeitung der Erscheinungen eines 
verhältnissmässig kleinen Gebietes auf den 
Verlauf und besonders auf die Progression 
des Zuges nach Zeit und Raum im Grossen 
und Allgemeinen kein wirkliches Licht ver- 
breitet und auch nicht verbreiten kann. 
Das werthvollste Resultat, welches die 
feine Beobachtung kleiner Gebiete erreichen 
kann, ist die Art der Besiedlung, welche 
sogar die feinsten Lokalverhältnisse der 
Verbreitung der Arten ergeben kann und 
zum Theil auch ergibt, ohne jedoch auf 
den interzonalen Verlauf, sei es des Früh- 
lings- oder Herbstzuges der Vögel — sagen 
wir — der paläarktischen Zone ein irgend- 
wie aufklärendes, geschweige entscheidendes 
Licht zu werfen. 
i 
s 
; 
à 
4 
i 
RENTE 
ee 
