A madarak tápláléka. 
Jelentés a IV. nemzetközi madártani kongresszus- 
nak Londonban. 
Az 1900-ban Párisban tartott III. nemzet- 
közi madártani kongresszusnak a gazdasági 
madártanra szervezett osztálya, mely a kiváló 
svájczi tudós, Farro Vixror elnöklete alatt tar- 
gyalt, azt a határozatot hozta, hogy föl kell 
szólítani az egyes államok kormányait, indíttas- 
sanak vizsgálatokat arra nézve: mi a mada- 
rak tápláléka ? Magáévá tette ezt a határozatot 
a mezőgazdasági kongresszus is, a mely ugyan- 
akkor tárgyalt Meune és Darinyi IGwvácz m. k. 
földmivelesügyi miniszter elnöklete alatt. Qumer 
(Bruxelles) ajánlatára elhatározták egyszer- 
smind azt is, hogy e vizsgálatok eredményéről 
öt év mulva lesz a beszámolás, még pedig 
a IV. nemzetközi madártani kongresszuson, 
a melynek helyéül Londont választották. 
Ez az 1900. évben Párisban két oldalról is 
szentesített határozat éppen úgy járt, mint az 
immáron 20 éve működő , állandó nemzetközi 
madártani bizottság"-nak valamennyi más hatá- 
rozata: — csak papiroson voltak és maradtak 
meg; tudtommal egyetlen egy kormány se ka- 
pott fölszólítást arra, hogy e határozat értel- 
mében vizsgálatokat eszközöljenek a madarak 
táplálkozására vonatkozólag. A hol csak tudako- 
zódtam, mindenütt nemmel feleltek: Faro maga 
se tudott a kérdésre fölvilágosítást nyujtani. 
Be 
Mindenekelött meg kell jegyeznem azt, hogy 
ez a hatarozat szorosan véve nagyon ünne- 
pelyesen kiällitott szegenysegi bizonyitvany volt 
minden gazdasägi madärtannal foglalkozo és 
madärvédelmi czéhbe tartozók részére, mert 
implicite az van mondva benne, hogy vala- 
mennyi tudós és a madárvédők ezéhének mind 
az a tagja, a ki 1900-ig írt vagy beszélt a ma- 
darak hasznáról és káráról, éppen a legfon- 
tosabbat nem tudta, t. i. azt, hogy mit eszik 
a madár? mikor ennek a positiv tudása nél- 
kül egyszerűen lehetetlen a hasznosság vagy 
károsság megállapítása. Ennek további és igen 
természetes következménye aztán az, hogy a 
madarak hasznos vagy káros voltuk szerinti 
Aquila XI. 
Nahrung der Vögel. 
Bericht für den IV. Internat. Ornithologischen 
Congress zu London. 
Die Section für ökonomische Ornithologie 
und Vogelschutz des II. internationalen Orni- 
thologen-Congress vom Jahre 1900 in Paris, 
welche unter dem Prisidium des ausgezeich- 
neten Schweitzer Gelehrten Vicror Faro ver- 
handelte, hat schliesslich einen Beschluss 
gefasst, im Sinne dessen die Regierungen 
der Staaten aufzufordern sind, Untersuchun- 
gen anstellen zu lassen: welches die Nahrung 
der Vögel ist? Diesem Beschluss trat auch 
der gleichzeitig tagende Congress für Agri- 
cultur bei, welcher Präsidium 
Meuxes und des kön. ung. 
Ackerbau, Ignaz v. DarAnyI, berieth. Auf An- 
trae Quiner’s wurde ferner beschlossen, dass 
unter dem 
Ministers für 
über das Resultat nach fünf Jahren, u. zw. 
auf dem IV. Intern. Ornithologischen Con- 
eresse Bericht erstattet werden soll; als Ort 
dieses Congresses wurde London bestimmt. 
Wie alle Beschlüsse, unter Ein- 
fiussnahme des seit zwanzig Jahren bestehen- 
Internationalen Ornitholo- 
eischen Comités* — kurz P. I. 0. C. — 
blieben doppelt 
sanctionirten Beschlüsse von Paris, 1900 auf 
welche 
den „Permanenten 
gefasst wurden, auch die 
dem Papier und wurde meines Wissens keine 
einzige Regierung aufgefordert, im Sinne 
dieser Beschlüsse Untersuchungen über die 
Nahrung der Vögel anstellen zu lassen. Wo 
immer ich mich erkundigte, erhielt ich eme 
verneinende Antwort und Famo selbst wusste 
hierüber keine Auskunft zu geben. 
Vor Allem muss 
Beschluss, strenge genommen, für alle Orni- 
ich bemerken, dass der 
thologen, welche sich mit Ornithologia Oeco- 
nomica befassten und für alle Vogelschützler 
ein sehr feierliches Testimonium paupertatis 
war, weil in diesem Beschluss implieite aus- 
gesprochen ist, dass die Ornithologen und 
die Vogelschützler, die bis 1900 über Nütz- 
lichkeit und Schädlichkeit der Vögel schrie- 
ben und sprachen, gerade das Wichtigste 
nicht wussten, 
der Vögel ist? ohne deren positive Kenntniss 
man ja Nützlichkeit und Schädlichkeit gar 
nicht bestimmen kann! Hieraus folgt weiters 
und sehr natürlich, ich will 
33 
nämlich: was die Nahrung 
dass — nicht 
