260 
egy-egy listät adott. Ismeretes dolog, hogy 
még ezt se irta ala minden állam — többek 
között Anglia sem. 
Csakis a madarakat véve, így alakul a fel- 
adat, a mely azonban egy másik szempontból 
véve még sokkal nehezebbé válik. Ez a szem- 
pont a táplálékra magára vonatkozik. 
Az általános fölfogás ez: ha rovarral táp- 
lálkozik a madár, akkor hasznos, ha nem, 
akkor káros; ha egeret pusztít, akkor hasz- 
nos, ellenkező esetben káros stb. 
Ha azonban közelebbről nézzük meg a dol- 
got és azt kérdezzük: miféle rovart eszik a 
madár? káros, hasznos vagy közömbös-e az 
a rovar? úgy a haszon vagy kár kérdése ma- 
gára a táplálékra, vagyis a rovarra hárul át 
és ezzel a positiv kutatás számára oly tér 
nyílik meg, a mely valósággal beláthatatlan ! 
Már itt merül föl az a kérdés: milyen vi- 
szonyban van a Qumer úr által ajánlott öt 
év a feladathoz ? 
Vegyük már most a feladatot teljesen gya- 
korlati szempontból. 
Mindenekelőtt be kell szerezni azt az ezer 
meg ezer különféle madarat, még pedig az 
állandókat az egész év folyamából, a költöző- 
ket pedig itt tartózkodásuk idejéből ; követke- 
zik 
életmódjukra vonatkozó megfigyelésk gondos 
azután ezek pontos meghatározása, az 
följegyzése, begy- és gyomortartalmaik kiüri- 
tése s ezek megfelelő konzerválása: azután 
az alkotó részekre való felbontás és e részek 
nagyító 
segélyével meg lehessen ejteni a finomabb 
csoportosítása, úgy, hogy végre a 
vizsgálatot, a fajok meghatározását és az 
egyedek számának megállapítását. Túlnyomó 
félig megemésztett, már bomlásban 
kerülnek elő, a melyeknek 
biztos meghatározásához a fajok pontos, a 
részben 
levő töredékek 
legfinomabb részletekre kiterjedő ismerete 
szükséges. Csak annak lehet fogalma erről a 
munkáról, a ki egy tarsusból vagy egyetlen- 
egy gyűrű alapján volt kénytelen megällapi- 
tani az illető rovar családját, nemét és faját. 
schaftlich nützlichen Vögel principiell aus- 
sprach und eine Liste vereinbarte, , ferner 
eine zweite Liste gab, welche die Schädlinge 
bezeichnete. Und wie bekannt, wurde diese 
Convention nicht von allen europäischen 
Staaten — auch von England nicht — ‘un- 
terschrieben. 
So gestaltet sich die Aufgabe prineipiell 
den Vogelarten gegenüber; in einer anderen 
Richtung wird sie aber vielfach erschwert. 
fs ist dies hinsichtlich der Nahrung selbst. 
Die gewöhnliche Auffassung ist: frisst der 
Vogel Insekten. so ist er nützlich, frisst er 
keine Insekten, ist schädlich ; frisst er 
Mäuse, so ist er nützlich, frisst er keine, ist 
er 
er schädlich u. s. w. 
Wenn wir aber näher herantreten und fra- 
gen: welche Insekten frisst der Vogel? Sind 
sie schädlich, nützlich oder indifferent? So 
ist die Frage der Nützlichkeit und Schäd- 
lichkeit vom Vogel auf die Nahrung, d. i. 
die Insekten, übertragen, und damit öffnet 
sich vor uns ein Horizont für positive For- 
schung, der geradezu unübersehbar ist! 
Schon hier entsteht die Frage, in welchem 
Verhältnisse stehen die fünf Jahre des Herrn 
Quiver zu der Aufgabe ? 
Nehmen wir nun die Aufgabe ganz vom 
praktischen Gesichtspunkte. 
Es gilt vor Allem, tausende und abertau- 
sende von Vögeln der verschiedensten Art, 
und zwar die Standvögel das ganze Jahr 
hindurch, die Zugvögel in der Periode ihres 
Aufenthaltes zu beschaffen, genau zu bestim- 
men, die auf ihre Lebensart bezüglichen Auf- 
zeichnungen genau zu führen, den Inhalt des 
Magens, beziehungsweise des Kropfes zu ent- 
leeren, entsprechend zu conserviren, dann in 
seine Details zu zerlegen, diese zu sortiren 
und in einen Zustand zu versetzen, damit es 
möglich wird, endlich nach der Luppe zu 
greifen und erst an das feinere Sortiren, 
endlich an das Bestimmen der Arten, der 
Zahl der Individuen, der Mengen zu schrei- 
ten. In der weit grössten Überzahl hat man 
es mit halbverdauten, überhaupt schon an- 
gegriffenen Bruchstiicken zu thun, deren 
sichere Determination eine äusserst feine, 
sichere Kenntniss dev Formen erfordert. Nur 
Der hat einen richtigen Begriff von dieser 
Arbeit, der in der Lage war, aus dem Tar- 
sus oder einem einzigen Segment auf Familie, 
EEE we 
MET 
