iù 
Gyakran egy esonttöredekböl kell a fajra 
következtetni ; sokszor perje, pelyva és mag- 
törmelékek alapján kell meghatározni egy 
növényfajt. Mindez időrabló munka, 
a kutató türelmét, kitartását és ügyességét 
nagyon is próbára teszi. 
a mely 
Emellett azt is kell tudnunk, hogy egyet- 
len egy példánynak a megvizsgálása nem jo- 
gosít föl általános érvényű következtetések 
kimondására. Az egyes példány éppen olyan, 
mint a példa, csakis önmagára nézve érvé- 
nyes. Csak valamelyik tápláléknemnek sokszo- 
ros ismétlődése alapján vonhatunk következ- 
tetéseket az illető faj jellemző táplálékára 
vonatkozólag. 
És hogyan 
dártömegeket ? 
Ha rövid a határidő, akkor rajvonalban 
kellene végigjárni az egész országot s mindent 
lelőni, a mi szárnyas és felrepül s ezt az 
egész, sőt több éven át így kellene folytatni 
— és mégse volna eredménye, mert a töme- 
gek hajhászása kizárja a madár megfigyelé- 
set — megfigyelés nélkül pedig nem lehet 
biztosan következtetni. 
szerezzük be a szükséges ma- 
Végül pedig: a madárvilág eszeveszett gyil- 
kolása éppen ellenkezője volna annak, a mit 
el akarunk érni; sőt nem is az ellenkezője, 
hanem a lehető legnagyobb képtelenség : gyil- 
kolás védelem ezéljabol, 
védelem biztos alapja! 
mikor hiányzik a 
Elsietett határozatok és meggondolatlanul 
kitűzött határidők ilyen következményekkel 
járnak; az embernek eszébe jut a régi bölcs 
mondás: Quid quid agis, prudenter agas et 
respice finem ! 
Attérek most a Magyar Ornithologiai Köz- 
pont irányára és munkáira. 
Magyarországnak nem volt szüksége a pa- 
risi kongresszus hatärozataira, mert ällam- 
ferfiainak belátása és a törvényhozás bökezü- 
sége gondoskodott oly intezetekröl, a melyek- 
nek feladata a mezö- és erdögazdasägra vonat- 
kozò madar- és rovartani kutatäsok mivelése. 
261 
Gattung und Art eines Insektes sicheren 
Schluss zu ziehen. 
Es gilt sehr oft, aus dem Bruchstücke 
eines Knochens auf die Art zu schliessen ; 
aus dem Fragment einer Rispe, einer Spelze, 
eines Samens auf die Pfianze und ihre Art 
zu kommen. Es ist dies Alles eine zeit- 
raubende Arbeit, welche Geduld, Ausdauer, 
Findigkeit auf die 
Probe setzt. 
Dabei muss man wissen, dass 
des Forschers grösste 
die Unter- 
Exemplares keinen 
allgemeinen, giltigen Schluss zulässt. Das ein- 
zige Exemplar ist wie das Beispiel: 
nur für sich selbst. Erst vielfache Wieder- 
holung ein und derselben Erscheinung in der 
Nahrung der Art, gestattet den Schluss auf 
das, was wirklich charakteristisch ist und zu 
einem Urtheile berechtigt. 
Und wie sollen die Massen der nöthigen 
Vogel beschafft werden ? 
Handelt es sich um einen kurzen Termin, 
so müssten Plänklerketten Land durch- 
ziehen und Alles niederschiessen, was da 
gefiedert ist und auffliegt, und das müsste 
das ganze Jahr und mehrere Jahre nach- 
einander geschehen — und doch ohne Er- 
folg, weil das Zusammenraffen von Massen 
die Beobachtung des Vogels ausschliesst — 
und ohne Beobachtung gibt es keinen siche- 
ren Schluss. 
suchung eines einzigen 
es gilt 
das 
Und ganz zum Schluss: das Morden der 
Vögel über Hals und Kopf wäre eigentlich 
das Gegentheil dessen, was erreicht werden 
soll; oder gar nicht das Gegentheil, sondern 
die grösste Absurdität: das Hinmorden, um 
zu schützen, ohne 
weisen zu können ! 
Das sind die Consequenzen übereilter Be- 
schlüsse uud Termine ; 
mahnen uns an den alten weisen Spruch: 
Quid quid agis, prudenter 
finem ! 
Ich übergehe nun zu den 
Richtung der Ungarischen 
Centrale. 
Ungarn bedurfte nicht der Beschliisse des 
Congresses von Paris, weil die Einsicht sei- 
Staatsmänner die Munificenz der 
Gesetzgebung für Institutionen gesorgt hat, 
welche die auf Land- und Forstwirthschaft 
bezüglichen ornithologischen und entomologi- 
den Grund sicher nach- 
unüberlegter sie 
agas et respice 
Arbeiten und der 
Ornithologischen 
ner und 
