madár pillantäsära vonatkozó fejtegetések ki- 
induló pontját. 
Nem mondhatnók, hogy a madárszem boncz- 
tana a többi szervekéhez képest el volna hanya- 
golva: de azok a finomságok, a melyek a 
biophysiologiai viszonyok s a madárszem boncz- 
tana és optikája közötti kapcsolatban jutnak 
kifejezésre, tudtommal még nem részesültek be- 
hatóbb tárgyalásban, avagy méltatásban, pedig 
az utóbbi könnyen megfigyelhető, bizonyára 
sok tanulságot tartalmaz s egyszersmind alkal- 
mas volna arra, hogy hagyományos ornithologiai 
szólásmódok helyett valami tényleges dolgot 
nyujtson. Mert a mikor MáRckER tanár azt 
mondja: a varjú éles érzékeivel már messzi- 
ről pillantja meg az egérkét, akkor ő volta- 
képen csak kombinál és elmélkedik a nélkül, 
hogy megmagyarázná a dolog lényegét: hogyan 
győzi le a varjú a közte és az egér között távol- 
ságot, hogy megfoghassa az egeret? Mert 
hiszen JABLONoWSKI Szerint az egér is már messzi- 
ről pillantja meg a varjút s ezenfölül még 
különböző tartaléknyílásai is vannak, a me- 
lyekbe belebujhat, ha a varjú „akär esetlen 
ugrásaival, akár esetleg szárnyra kapva" köze- 
lednék hozzá; de ez is csak kombinálás és 
elmélkedés, mert nem figyelhető meg. Hiszen 
JagLonowskt se látta azt, a miből tovább kom- 
binál, hogy t. i. a varjú nem tudja az eleven 
egeret megfogni, holott ennek éppen az ellen- 
kezője igaz, a mint már fennebb jeleztem. 
Az igazság az, hogy a varjak lesik az egeret, 
még pedig a lyukak közelében, s a mint az 
egér kibujik, gyakran láthatjuk azt, hogy a 
rarjù egy kicsit fölrepül s utána azonnal lecsap : 
ez az a mozzanat, a melyben a pillantás dönt, 
még pedig a következőképen: az egérszem 
látótengelye oldalt s egy kissé előre irányul, 
úgy hogy az egérnek a látótere egészben véve 
csak vízszintesen terjed. Ha az egér fölfelé akar 
pillantani, akkor ezt csak megfelelő fejfor- 
dulattal, vagy pedig a két hátulsó lábára való 
állással teheti meg. A mint kibujik az egér a 
lyukból, a ráleső varjú egy kicsit fölrepül, tehát 
az egér fölé emelkedik, miáltal kivonja magát 
annak a látómezejéből; az egeret éppen ez 
punkt der folgenden Erörterung über den 
Blick des Vogels. 
Man könnte nicht sagen, dass die Kennt- 
niss der Anatomie des Vogelauges im Ver- 
hältniss zu den übrigen Organen vernach- 
lässigt wäre; jene Feinheiten aber, welche 
in den bio-physiologischen Relationen zur 
Anatomie und Optik des Vogelauges aus- 
gesprochen sind, waren meines Wissens noch 
nicht Gegenstand irgend einer specielleren 
Untersuchung, oder auch nur specielleren 
Würdigung, insoweit, als letztere für den 
Beobachter leicht zugänglich ist und gewiss 
viel Belehrendes enthält, geeignet, anstatt ge- 
wisser ornithologischer Redensarten, etwas 
Positives zu setzen. Denn, wenn Prof. Märcker 
sagt: die Krähe habe scharfe Sinne, sie er- 
blicke das Mäuslein aus grosser Ferne, so 
ist das combinativ reflektirt, ohne das Posi- 
tive zu erklären, nämlich : wie überwindet 
die Krähe die Entfernung zwischen sich und 
der Maus derart, dass sie die Maus erbeuten 
kann? Denn nach Jagnoxowskı erblickt ja auch 
die Maus die Krähe aus weiter Ferne und 
hat zum Überfluss auch noch verschiedent- 
liche Reservelöcher in Bereitschaft, in welche 
sie schlüpft, wenn sich ihr die Krähe „mit 
ihren schwerfälligen Sprüngen oder mit ihren 
Flügeln“ nähert, was aber auch nur so con- 
weil es nicht beobach- 
tet werden kann. Sah es ja auch JasLoxowski 
nie, woraus er weiter combinirt, dass die 
Krähe eine lebende Maus nicht fangen kann, 
wo doch das Gegentheil wahr ist, wie schon 
oben angedeutet wurde. 
binativ-reflektirt ist, 
Die Wahrheit ist, dass die Krähen den 
Mäusen auflawern, u. zw. in der Nähe der 
Löcher, und wenn die Maus hervorkomnit, 
sehen wir sehr oft, dass sich die Krähe ein 
wenig fliegend erhebt. um sich sofort wieder 
niederzulassen : das ist der Moment, wo der 
Blick entscheidend wird, u. zw. wie folgt: 
die Sehaxen der Mäuseaugen sind seitwärts 
umd etwas nach vorne gerichtet, so dass das 
Gesichtsfeld der Maus im ganzen horizontal 
läuft. Will die Maus nach oben blicken, so. 
muss sie den Kopf entsprechend wenden 
oder auf den Hinterbeinen ein „Männchen“ 
machen. Schlüpft die Maus aus dem Loch 
hervor, so erhebt sich die lauernde Krähe 
etwas in die Luft, d.i. über die Maus, somit 
aus dem Gesichtsfeld derselben; die Maus 
