310 
féle irányban megindult kakukvariaeziok között 
a natural selection elve alapján éppen azok 
maradtak meg és fejlődtek ki, a melyek leg- 
tökéletesebben utánozták a védő mintát, a me- 
lyek tehát ennek kor és nem szerinti válto- 
zatait is követték. 
Csakhogy ezek a rozsdaszinű variácziók 
nem maradtak meg az eredeti mintánál, ha- 
nem túlmentek azon, még föltünőbb, még 
vörösebb szinű ruhát vettek föl. A mimikri- 
záló alakok keletkezésének az alapja termé- 
szetben mindenütt konstatálható hajlam a va- 
riálásra; a természetes kiválogatódás folyamán 
csakis a czélszerű variácziók maradhatnak meg, 
s a mimicry ott éri el tetőpontját és egyszersmind 
határát, a mikor a lehető legjobban hasonlít 
a mintához: a mint a folyton működő variálás 
folyamán, elválva az eredeti mintától, ismét 
védtelen alakok keletkeznek, a melyek a ter- 
mészetes kiválogatódás révén elpusztulnak s 
így mindig csak az eredeti mintához tényleg 
hasonló alakok maradnak fönn. Ez a mimikri- 
záló alakok keletkezésének egészen jól ért- 
hető, plauzibilis folyamata. 
Nos tehát, a kakuknál megvan az az érde- 
kes és specziális eset, hogy a mimikrizáló 
alak elhagyta, túlvariálta az eredeti mintát — 
és mégis fönmaradt. Fönmaradhatott pedig 
azért, mert a túlvariálás következtében ismét 
csak védett alakot utánzott, t. i. a vörös vér- 
csét. Hogy ez a föltünőbb vörös szín jobban 
tény, hogy közbeeső 
jJariácziók nincsenek, csak karvalyos és csak 
vércseruhás typusok vannak. A folytonos variá- 
lás következtében tehát a kakuk nemcsak túl- 
yarialta az eredeti mintát, hanem teljesen el 
is hagyta azt. A rozsdaszín további fokozása 
nálunk már nem lehetséges, mert nincs már 
véd, mutatja az a 
több kakuknagyságú, a vércsénél vörösebb 
szinű védett madáralakunk. 
A „natural selection“ elve alapján ez volna 
a soká keresett magyarázata a kétféle kakuk- 
Sperber war. Von den ursprünglich verschie- 
Richtungen Kukuks- 
variationen erhielten und entwickelten sich 
nach dem Prinzipe der „natural selection“ 
nur diejenigen, welche das geschützte Muster 
am vollkommensten nachahmten, welche also 
selbst auch dessen nach Alter und Geschlecht 
verschiedenen Variationen folgten. 
dene angenommenen 
Nun blieben aber diese rothbraunen Varia- 
tionen nicht bei dem ursprünglichen Muster 
stehen, sondern variirten darüber hinaus und 
erhielten ein noch auffallenderes, 
noch rötheres Kleid. Grundbedingung zur 
Entstehung von Mimicryformen ist die in der 
Natur wahrnehmbare Neigung zur Bildung 
von Variationen ; natürliche Auswahl 
können sich nur die zweckmässig variirenden 
Formen erhalten, und der Mimiery erreicht 
seinen Gipfel, zugleich auch seine 
Grenze dann, wenn die Art dem Muster am 
grösstmöglichsten gleicht: sowie die Art in- 
folge der thätigen Variation 
über das Muster hinausvarürt, entstehen wie- 
der ungeschützte Formen, durch 
natürliche Zuchtwahl zugrunde gehen, so 
dass immer nur dem ursprünglichen Muster 
gleichende Formen verbleiben. Das ist der 
leicht verständliche, plausible Entwicklungs- 
gang bei Entstehung der Mimicryformen. 
Nun haben wir bei dem Kukuk den inte- 
ressanten speciellen Fall, dass die nach- 
ahmende Form das ursprüngliche Muster ver- 
lassen hat, darüber hinaus variirte und sich 
trotzdem erhalten konnte, aber nur darum, 
weil durch das Darübervarüren 
geschütztes Muster nachgeahmt wurde, näm- 
lich der Thurmfalke. Dass die auffallendere 
rothe Farbe besser schützt, beweist die That- 
sache, keine Zwischenvariationen 
gibt, sperberartige und nur 
thurmfalkenförmige Typen existiren. Infolge 
der fortwährenden Variation variirte also der 
Kukuk nicht nur über sein ursprüngliches 
Muster hinaus, sondern verliess dasselbe auch 
gänzlich. Die weitere Steigerung der roth- 
braunen, resp. rothen Farbe ist bei uns nicht 
mehr möglich, weil es bei uns keine ge- 
schützte Vogelart mehr gibt, welche von der 
Grösse des Kukuks und röther als der 
Thurmfalke wäre. 
Auf Grund des „natural selection“ -Prin- 
zipes wäre das die langgesuchte Erklärung 
dadurch 
durch 
aber 
fortwährend 
welche 
wieder ein 
dass es 
sondern nur 
