8 



magnetiserede et Træ og valgte derpaa en efter hans Mening 

 dertil godt skikket Person, en Dreng paa 12 Aar, som med til- 

 bundne Øine skulde angive, hvilket Træ der var magnetiseret. 

 D'Eslon stod i Frastand med sin Stav rettet mod Træet 

 og Blikket fæstet derpaa for at forøge Virkningen, og man 

 iagttog al Forsigtighed, for at han ikke skulde give 

 Drengen noget Tegn. Denne førtes derpaa efterhaanden 

 til fire ikke magnetiserede Træer, som man efter d' Es- 

 Ions Forskrift lod ham omfavne i to Minutter. Ved det 

 første Træ svedte han stærkt, hostede 5 spyttede og følte 

 en ringe Smerte i Hovedet; Træet stod 24 Fod fra det 

 magnetiserede. Ved det andet Træ følte han Svimmel og 

 den samme Hovedsmerte; Afstanden var 36 Fod. Ved 

 det tredie forøgedes disse Symptomer, han troede, at han 

 nærmede sig det magnetiserede Træ; men Afstanden var 

 nu 38 Fod. Ved det fjerde ikke magnetiserede Træ, i 

 omtrent 24 Fods Afstand, faldt han i Krise; han tabte 

 Bevidstheden og Lemmerne bleve stive. 



Beviset for Indbildningens Virkning synes tydeligt nok; 

 men d' Es Ion forklarede imidlertid Phænomenet derved, 

 at Træerne af sig selv vare blevne magnetiske , og at 

 Magnetismen iøvrigt var forstærket ved hans Nærværelse. 



Fremdeles anstillede man følgende Forsøg : Man bandt 

 en Kone for Øinene og bildte hende ind, at hun blev 

 magnetiseret. Tre Minutter efter begyndte hun at føle 

 en Rystelse, derpaa en Smerte i Baghovedet, i Armene, 

 Myrekryben i Hænderne, hun følte Stivhed i Kroppen, 

 klappede i Hænderne, reiste sig fra Stolen, trampede i 

 Gulvet og fik en tydelig udtalt Krise. 



Kortsagt, man varierede Forsøgene paa mange Maa- 

 der, man magnetiserede med magnetiske Kar, med Bhkket 

 alene o. s. v. — Resultatet blev altid det samme. Ind- 



