15 



Smagen: Somnambulen kjender den magnetiserede Bhjmst 

 paa dens Duft og drikker helst det magnetiserede Vand, 

 og hun kan lugte og smage med Hjertekulen. Følelsen 

 bliver skjærpet, saa at hun kan føle levende Væseners 

 Tilstedeværelse i flere Skridts Frastand; i Reglen er dette 

 hende ubehageligt, kun Magnetisørens eller de Personers 

 Nærværelse, med hvem hun er sat i Rapport, er hende 

 behagelig. Føleisen med Hensyn til Metaller er særlig 

 udviklet; de fleste virke ubehageligt paa hende, fremkalde 

 særegne Fornemmelser, Uro, Angst, ja endog Konvulsioner 

 eller Lammelse; kun enkelte, navnlig Guld, Staal og Jern, 

 virke mindre ubehagehgt. — 1 dette Stadium taler Som- 

 nambulen i Reglen, og Talen og Sproget er ofte forandret: 

 Talen er melodisk, næsten syngende. Ordstillingen smuk, 

 Sproget ædelt: en tydsk Somnambule talte ikke længere 

 Plattydsk, som sædvanlig, men Høitydsk; undertiden taler 

 hun endog et fremmed Sprog, f. Ex. Fransk istedetfor 

 Tydsk (hvis hun har været i Paris). Somnambulen be- 

 finder sig under alt dette særdeles vel, Legemsbevægelserne 

 udtrykke en usædvanlig Lethed, Ansigtet er rødmende, 

 blidt smilende. Denne Tilstand varer sædvanhg nogle 

 Timer, dog har man Exempler paa en Varighed af nogle 

 Dage, idet den om Natten afløstes af en almindelig Søvn. 

 Den Syge har en særdeles udviklet Tidssands, hun be- 

 stemmer næsten altid forud, hvorlænge Tilstanden skal 

 vare, og vaagner da nøiagtigt paa den bestemte Tid. 

 Naar hun vaagner, har hun ingen Erindring om, hvad der 

 er passeret; men naar hun næste Gang kommer i samme 

 Tilstand, erindrer hun AU, hvad der skete de forrige 

 Gange. 



5. Fra dette Stadium gaaer Somnambulen over til 

 den femte Grad (» Selvbeskuelsen «, » Clairvoyance <• ; den 



