32 



til de, man kunde kalde dem »naturlige« (i Modsætning 

 til de konventionelle), Høflighedsbeviser og Kjærtegn, som 

 vi have i Haandtryk, Klap, Omfavnelse. Her tænker dog 

 Ingen paa nogen særegen virksom Naturkraft, nogen mag- 

 netisk Indflydelse af Himmellegemerne, nogen »Nedsænk- 

 ning i Dyrenes Sphære«, hvorvel maaskee nok Nogen 

 med Kerner kunde tænke paa en Opløftelse i de Saliges 

 Regioner. — Men tænke vi os nu istedenfor et sundt 

 Menneske et sygeligt, en nervøs eller hysterisk Kvinde, 

 hvad vi nu ville kalde hende, da er det let at indsee, 

 at Virkningen vil blive stærkere; det daglige Livs Erfa- 

 ring viser ofte nok, at der behøves endnu mindre for at 

 fremkalde et hysterisk Anfald, end timelange Strygninger 

 eller Ophold under mystiske Omgivelser ligeoverfor det 

 faste Blik af en Mand, hvis ubetingede Herredømme man 

 troer sig underkastet i Kraft af en vidunderlig Virksom- 

 hed, som han forstaaer at lede; eller selv om Troen ikke 

 fandtes, var da ikke Kursalens Udseende, Musiken, Mag- 

 netisørens hemmehghedsfulde Person i Forbindelse med 

 den spændte Forventning paa hvad .der muligviis kunde 

 skee, nok til at bringe Indbildningskraften paa et Høide- 

 punkt, fra hvilket den, endog uafhængig af al legemUg 

 Berøring, kunde virke ind paa en Kvindes letbevægelige 

 Nervesystem? I Sandhed, her behøves ingen nye Kræfter, 

 intet Overnaturligt! — Der nævnes fremdeles Virk- 

 ningerne af Efterlignelsesdriften; der siges, at der kunde 

 gaae lang Tid, inden Kriserne indfandt sig, men faldt 

 først Een i Krise, fulgte snart Mange efter. Det er her 

 ikke Andet end hvad vi see i alle Nervesystemets syge- 

 lige Tilstande ; man har her længe kjendt en Slags Smitte, 

 forskjellig fra Smitte ved Overførelse af bestemte legem- 

 lige Stoffer, alene en Smitte gjennem Sandserne ved ufri- 



