35 



stadigt med Bindet for Øinene, falde i Krise uden nogen- 

 somhelst Behandling, blot fordi man bilder dem ind, at 

 de blive magnetiserede. Og saadanne Iagttagelser gjorde 

 Kommissionen i Mængde baade hos Jiimelin og d'Eslon. 



Fra Mesmers Tid gaae vi nu over til den senere 

 Magnetisme og her møder os strax et noget forskjelligt 

 Forhold. Thi medens det hidtil blot har været Forklaringen 

 af Phænomenerne, som Striden dreicde sig om, idet disses 

 Realitet stod fast, bliver det nu navnlig selve denne Re- 

 alitet, der har været Gjenstand for Strid; Nogle have kun 

 seet Bedrag, forsætligt eller uforsætligt, hvor Andre have 

 seet Virkningen af mægtige Naturkræfter. Dette gjør 

 Undersøgelsen vanskeligere, men derfor ikke mindre in- 

 teressant, thi endog hvor vi træffe Bedragerier, ere disse. 

 af den Art, at de udkræve en ganske eiendommelig Fær- 

 dighed og en i en sygelig Sindstilstand begrundet Kraft. 



Som allerede anført, deler Kluge Virkningerne af 

 den magnetiske Behandling i positive og negative, af hvilke 

 de sidste navnlig skulle føles af Magnetisøren, naar denne 

 nemlig i physisk Kraft staaer over sin Patient, hvilket 

 maa forudsættes sædvanlig at være Tilfældet. Disse ne- 

 gative Virkninger skulde da deels bestaae i en Følelse 

 af Varme og mild Udstrømning af hans Fingre og Haand- 

 flade, deels skulde han føle dem som et Tab af Kræfter 

 forbundet med almindeligt Ildebefindende og varig Svæk- 

 kelse. Hvad det Første angaaer, da synes det slet ikke 

 at være nogen unaturlig Følge af en Behandling, som be- 

 staaer i fortsatte Strygninger med Haand og Fingre, ud- 

 førte i en længere Tid; hvad derimod det Sidste angaaer, 

 kan man vel ikke nægte, at Magnetiseringen maa med- 

 føre Træthed, altsaa Tab af Kræfter, for Magnetisøren, 

 men det er ikke godt forstaaeligt, hvorledes den skulde 



3* 



