39 



miet, og snart anstilledes der Forsøg paa alle franske Hospi- 

 taler, og fra Frankrig gik den til andre Lande, blandt 

 andre ogsaa til Danmark. Desværre svarede Hypnotismen i 

 praktisk Henseende ikke til de Forhaabninger, man gjorde 

 sig, og den gik derfor hurtigt i Glemme. IVIen selv om den 

 i Reglen ikke er til stor Nytte for Operatøren, har den 

 ikkedestomindre en væsentlig Interesse for Studiet af 

 Nervesystemets Virksomhed, og vi ville dvæle en Stund 

 ved den her, da dens Phænomener have saa stor Lighed 

 med Magnetismens. 



Hypnotismen bragtes frem for den videnskabelige 

 Verden af Ve lp eau (i Slutn. af 1859); men Ve lp eau 

 var ikke Opdageren, han var gjort opmærksom paa den 

 af et Par andre franske Læger, og disse viste atter tilbage 

 til en Englænder Braid, som allerede havde beskrevet 

 dens Phænomener i 1843 og havde kaldt den Hypnotisme 

 {v<7tvog^ Søvn), og forfølge vi den videre tilbage i Tiden, 

 komme vi til den dyriske Magnetismes Blomstringstid, til 

 den da noksom bekjendte Troldmand, Bedrageren Cagli- 

 ostro, og vi see, at de forunderlige Virkninger af »Cagli- 

 Odtros Speil« kun vare Hypnotisme. Men heller ikke 

 Cagliostro var Opdageren; hvem det har været, tier Hi- 

 storien med, men han har sikkert hørt Oldtiden til, lige- 

 som de første Udøvere af de senere saakaldte magnetiske 

 Strygninger. 



Hvori bestaaer da Hypnotismen? vil man spørge. 

 Den bestaaer deri, at man ved at stille en blank, skinnende 

 Gjenstand foran et Individs Øine, saaledes at han, forat 

 fæste Øinene skarpt paa den, maa skele opad og indad, 

 kan frembringe en eiendommelig Søvntilstand med Føles- 

 løshed og undertiden Katalepsi (o: en Tilstand, hvori 

 Lemmerne faae en Art voxagtig Stivhed , saa at de lade 



