53 



Tåren sig tydeligt for Øie, Individet seer de mange Mulig- 

 heder, og han bliver forskrækket; men Søvngængeren 

 har sin Opmærksomhed koncentreret i en enkelt Retning, 

 alt Andet mangler han Øie for, og derfor gaaer han 

 med Sikkerhed. Man har sagt, at Søvngængeren kun 

 udførte, hvad han var vant til at gjøre i vaagen Tilstand, 

 kun gik paa Steder, som han kjendte; men man har 

 Exempler, der tydeligt bevise det Modsatte. Heller ikke 

 er der fra Tankens Side noget Urimeligt heri; thi hvorfor 

 skulde der ikke kunne opstaae nye Ideer i Sjælen under 

 Søvntilstanden? Og ere de først opstaaede, maa de kunne 

 bevirke Handlinger ligesaavel som de ældre Ideer. 



Vi villle ikke paa dette Sted anføre Exempler paa 

 den naturhge Somnambulisme; det vil bedre kunne skee 

 i det Følgende, og Analogien mellem den og de magnetiske 

 Tilstande vil da let falde i Øinene. 



Somnambulismens »Opvaagnen i sig selv« skeer i 

 Reglen ikke paa engang men først gradeviis under flere 

 efter hinanden følgende magnetiske Behandlinger. Ogsaa 

 heri er der en Overeensstemmelse med de lignende Til- 

 stande udenfor Magnetismen, hvor ligeledes den abnorme 

 Tilstand ofte kun fremkommer efter nogen Tids Forløb. 

 Endog for Drømmerens Vedkommende kan man paavise 

 en saadan Udvikling hos dertil disponerede Individer, idet 

 Drømmene ved en Slags Øvelse, ved en bestemt Villiesakt 

 i den Retning efterhaanden kunne antage en større Klarhed, 

 og den ene Drøms Gjenstand atter kan optages og fort- 

 sættes i en følgende Drøm, saa at Bulwers Fortælling 

 om Manden, der væsentlig levede i en Drømmeverden og kun 

 vaagnede for de materielle Fornødenheders Skyld, virkehg 

 har et physiologisk Grundlag, ihvorvel den er dreven til 

 altfor yderlige Konsekventser. Og skeer noget saadant 



