61 



Individet har ikke i sin Magt i den Grad at skærpe sine 

 Sandser; til en saadan Skærpning maatte medgaae en 

 længere Tid , eller vel endog udkræves en Udvikling fra 

 Generation til Generation (som hos Indianerne). Men denne 

 Sandsernes Virksomhed trods Søvnen bhver forstaaelig, 

 naar vi henvise til den naturlige Somnambulisme , som vi 

 allerede have antydet, og det vil derfor være rigtigt her 

 at anføre nogle Exempler paa denne. Om Bedrageri kan 

 der her ikke være Tale, naar Søvngængeren bliver iagt- 

 taget uden sit Vidende. 



W^alter Scott iLetters on Demonology and witchcraft) 

 fortæller følgende Begivenhed, der er berettet ham af 

 Iagttageren selv. Medens denne, der var Kapitain paa 

 et Skib, laae til Ankers i Tajo, blev en Mand af Besæt- 

 ningen dræbt af en Portugiser, og kort efter udbredte 

 sig det Rygte, at den Afdøde gik igjen paa Skibet. For 

 ikke at miste sine Folk, der vare overtroiske, som Søfolk 

 i Almindelighed ere, og nødigt vilde blive ombord be- 

 sluttede han at undersøge Sagen nærmere. Det viste sig 

 da, at Fortælhngen om Gjengangeren oprindelig skrev sig 

 fra en af hans Lieutenanter, der var Irlænder og Katholik, 

 men forresten en forstandig Mand og en ærlig Charakteer, 

 hvem man ikke kunde tiltroe noget forsætligt Bedrageri. 

 Lieutenanten forsikkrede paa den høitideligste Maade Kapi- 

 tainen, at den Afdødes Gjenfærd viste sig for ham næsten 

 hver Nat, at det tvang ham til at forlade sin Stilling 

 paa Skibet og snart vilde bevirke hans Dod. Han fortalte 

 dette paa en Maade , som tydeligt nok beviste Virkehg- 

 heden af hans Sorg og Frygt. Kapitainen indlod sig ikke 

 videre med ham paa Tingen, men besluttede at iagttage 

 ham om Natten. Da Skibsuhret slog Tolv om Natten, reiste 

 den Sovende sig pludsehg med en forstyrret og forfærdet 



