62 



Mine, tændte et Lys og begav sig hen til Skibskjøkkenet; 

 her satte han sig ned med aabne Øine og stirrende stivt 

 ligeud for sig, som om han saae en Gjenstand, der indgød 

 ham Rædsel, og som han dog ikke turde vende Blikket 

 bort fra. Efter nogle Øieblikkes Forløb .reiste han sig, 

 tog et Kar, som han fyldte med Vand, idet han mumlede 

 nogle Ord, blandede Salt deri og stænkede det derpaa 

 omkring i Kjøkkenet. Endelig udstødte han et dybt Suk 

 som et Menneske, der føler sig lettet for en tung Byrde, 

 vendte tilbage til sin Køie og sov roligt. Næste Morgen 

 fortalte han Kapitainen sit Syn og tilføiedej at Aanden 

 havde ført ham hen i Kjøkkenet^ men der havde han, han 

 vidste ikke hvorledes, faaet fat i noget Vievand, der be- 

 friede ham fra den besværlige Gjæst. Kapitainen fortalte 

 ham nu, hvad der virkehg var foregaaet om Natten, og 

 beviste ham, at hans Indbildningskraft havde spillet ham 

 et Puds. Han gik ind paa Kapitainens Raisonnement og 

 var fra det Øieblik fri for sine Syner. 



Denne Iagttagelse viser, at Sandserne , og navnlig 

 Synssandsen, vare i Virksomhed, uagtet Individet be- 

 fandt sig i en fuldkommen Søvntilstand; thi efter Op- 

 vaagningen erindrede han det Skete kun som en Drøm. 

 Den viser os tiUige et Exempel paa en Hallucination 

 under Søvngængertilstanden, netop noget lignende som 

 vi have omtalt for den magnetiske Somnambulismes Ved- 

 kommende. 



Den følgende Iagttagelse viser ligeledes Brugen af 

 Synet og andre Sandser til Udførelsen af det, som Søvn- 

 gængerens Tanke er henvendt paa , medens Individet 

 samtidigt synes blindt for, hvad der ellers foregaaer. 



(Efter Muratori, gjengivet i Prichard, om Sinds- 

 sygd., ved Selmer.) Signor Augustin var en italiensk 



