65 



hændet om Dagen, og at synge Psalmer og Viser, En 

 Aften bildte hun sig ind, at hun var paa Væddeløbene i 

 Epsom, salte sig paa en Kjøkkenstol og rokkede paa den 

 omkring paa Gulvet. Siden blev hun istand til at svare 

 paa allehaande Spørgsmaal uden at vaagne; Anfaldene 

 kom oftere og til ubestemte Tider, saa at hun omsider 

 kunde klæde Børnene af og paa i dyb Søvn og engang 

 dækkede et Frokostbord med lukkede Øine. Meget af 

 hvad der fortælles om denne Pige er i Sandhed for- 

 bausende, og det vilde næsten være utroligt, hvis det ikke 

 havde Analogien af andre Tilfælde for sig. Engang tog 

 man hende med i Kirken i denne Forfatning. Hun hørte 

 efter Prædikenen og syntes bevæget deraf, især da Præsten 

 berørte tre nylig henrettede Forbryderes Endeligt og 

 skildrede deres Skridt paa Lastens Bane. Da hun var 

 kommen hjem, og Anfaldet var gaaet over, spurgte man 

 hende om Prædikenen; men hun svarede, at hun slet 

 ikke havde været i Kirke, hvorimod hun i sin næste 

 Paroxysme fortalte baade Texten og Indholdet af Prædi- 

 kenen. Den saakaldte dobbelte Bevidstheds Phænomener 

 vare overhovedet meget fremtrædeade. Under Paroxysmen 

 erindrede Patienten kun det, der havde beskjæftiget hende i 

 den forrige Paroxysme, men som i den frie Mellemtid aldeles 

 ikke havde existeret for hendes Bevidsthed; og ved sin 

 Opvaagnen optog hun strax igjen det Indtryk, som havde 

 afficeret hende umiddelbart før Anfaldet. 



Man lægge vel Mærke til, at det her angives, at 

 »Øinene vare lukkede,« medens de hos Signor Augustin 

 vare aabne. Tilfældet ligner altsaa de almindelige Til- 

 fælde af magnetisk Somnambulisme, hvor ogsaa Øinene 

 ere lukkede, og dog udførte Patienten Handlinger, som 

 man skulde synes udkrævede denne Sands; men dette 



Tredie Række. I. c 



