71 



Sveden stod paa hendes Pande, og hun havde et noget 

 lidende Ansigtsudtryk, hvilket hun ikke pleiede at have. 

 Moderen bad mig om at forsøge at helbrede hende, men 

 da Alexandrine for flere Dage siden havde sagt, at 

 Anfaldene vilde høre op om Løverdagen (jeg saae hende 

 om Torsdagen), indlod jeg mig ikke derpaa. Om Søndagen 

 kom jeg igjen til Voray; Extaserne vare da forbi og 

 Alexandrine var vaagen. Hun sagde, at Anfaldene vilde 

 komme igjen om nogen Tid, men angav ikke bestemt 

 naar. Paa mit Spørgsmaal om, hvad hun havde seet paa 

 sine »Reiser til Himlen«, svarede hun, at hun havde 

 seet den gode Gud, som var ganske hvid, samt Englene 

 og Himlen, som var af Guld og Sølv, og andre lignende 

 Ting. Forresten syntes hun i vaagen Tilstand at være 

 en ganske jævn, blid og frygtsom, temmelig indskrænket 

 Pige uden Anlæg til noget snildt Bedrageri.« — Senere 

 indtraadte Extaserne paany, efterat hun havde havt en 

 Aabenbarelse af den hellige Jomfru, der sagde til hende, 

 naar de skulde begynde. 



Et andet Tilfælde afExtase er iagttaget af Boismont 

 i Forening med tre andre berømte franske Læger *og 

 Physiologer. Ogsaa denne Patient, en Pige paa 20 Aar, 

 viste Ufølsomhed for en stærk elektrisk L'dladning og 

 frembød de samme Phænomener med tlensyn til Forud- 

 sigelsen af Anfaldene og til Hallucinationerne som den 

 foregaaende. De hørte hende i Extaserne underholde sig 

 med Englene og med Jomfru Maria, .som om de vare 

 nærværende. Elendes Stemmes harmoniske Klang, hendes 

 Ansigtsudtryk og den lyksalige Mine, der \'ar udbredt 

 over hendes Ansigt, havde noget gribende ved sig. Hvad- 

 enten hun udtrykte sig i rimede Vers eller i Prosa, 

 var Gjenstanden for hendes Tale altid religiøse Ting. \ 



