75 



store Nervefletninger). Foruden disse Nerver beskrev han 

 Hjertet som et lysegraat Legeme, der altid bevægede sig 

 kredsformigt og var meget varmt; fremdeles Leveren og 

 Milten efter deres Leie og Størrelse; begge vare mar- 

 morerede og lysegraa; i Midten af Leveren (paa det Sted, 

 hvor Galdeblæren ligger) var en særlig stor Plet. Disse 

 Organer saae han, efter hans Udtryk, bestandigt, andre 

 Organer aldrig. Begyndelsen af Rygmarven satte han 

 altid i Halsen; den udsprang her fra en Knude, der var 

 større end de øvrige. (Gjengivet efter Kl ug es anførte 

 Værk). 



Man vil see, at Somnambulens anatomiske Iagttagelser 

 hverken udmærke sig ved Nøiagtighed eller Fuldstændighed, 

 og vi ville neppe komme til at benytte Somnambuler til 

 at gjøre Opdagelser paa Anatomiens Gebet, ligesom de 

 da heller ikke hidtil have præsteret Noget i den Retning. 

 Men det vil tillige være enhver Uhildet klart, at Kund- 

 skaber af den Art meget let maa kunne meddeles Som- 

 nambulens opmærksomme Aand gjennem Magnetisørens i 

 den Retning gaaende og paa mange Maader varierede 

 Spørgsmaal, endog uden at han selv aner det, foruden 

 at man vel maa lægge Mærke til, at Somnambulen i 

 vaagen Tilstand med Lethed vil kunne skaffe sig de 

 elementære anatomiske Kundskaber, der er Tale om, naar 

 hun først veed, at Magnetisøren vil gjøre hende Spørgs- 

 maal af saadan Beskaffenhed. 



Og som det gaaer med Iagttagelsen af Legemets 

 normale Forhold, saaledes gaaer det med Angivelsen 

 af de sygelige Tilstande, hvilke Somnambulen ogsaa 

 skal have en eiendommelig Evne til at opdage, foruden 

 at der naturligviis i disse Tilfælde kan være en Smerte- 



