76 



fornemmelse, der veileder med Hensyn til Sygdommens 

 Sæde. 



Dog det er ikke nok, at Somnambulen opdager sine 

 Sygdomme, hun skal ogsaa formaae at angive, hvilke 

 Lægemidler der bør anvendes for at helbrede dem. 

 Kjender hun ikke Lægemidlet ved Navn, beskriver hun 

 det saa nøiagtigt, at man kan finde det, og bringer man 

 hende flere Lægemidler, vil hun kunne kjende det rette, 

 idet hun beføler det eller lægger det i Hjertekulen. 

 Fremdeles bestemmer hun Dosis af Lægemidlet. Føie vi 

 nu endvidere hertil, at Somnambulen kan gjøre alt dette 

 ikke blot for sin egen Person, men ogsaa for Enhver, 

 til hvem hun bliver sat i magnetisk Rapport, og gaae vi 

 endelig et Skridt fremad, til det sjette magnetiske Stadium, 

 og finde, at alle Skranker, som ellers Tid og Rum pleie 

 at sætte, svinde bort for Somnambulen, — da have vi 

 i Sandhed en mirakuløs Tilstand! Lad os engang stille 

 os klart for Øie, hvad praktisk Betydning en saadan Ud- 

 vikling af Somnambulens Aandsevner vilde have, hvis den 

 existerede; — thi her maa vi tvivle og tvivle stærkt, 

 hvad saa end alle Magnetisørerne sige. Tænk blot, 

 hvilket Opsving Lægevidenskaben vilde tage! Sygdommenes 

 Væsen lod sig erkjende og de rette Lægemidler finde. 

 Alle Lægernes møisommelige Undersøgelser, deres Efter- 

 forskninger, deres Forsøg vilde være sparede, — blot en 

 Somnambule! Alle Lægernes endeløse Stridigheder, deres 

 haardnakkede og Hdenskabelige Feider og deres alvorlige 

 og rolige videnskabelige Diskussioner \ilde med Et høre 

 op, — blot en Somnambule! Thi Somnambulen har jo 

 en dybere Indsigt i Tingenes Gang; hun seer med sit 

 klare BHk det syge Organ, og hun vælger det Middel, der 

 kan helbrede. Hvad ere da alle Videnskabsmændenes 



