Ceylons Naturforhold. 



(Efter Tennant's Ceylon, an account of the island physical, historical 

 and topographical. V. 1—2 London, 1860). 



I. De almindelige physisk-geographiske Forhold. 



llvad enten man har tilbagelagt den eensformige Søvei 

 omkring Cap, eller man har arbeidet sig igjennem Ægyptens 

 Sand og langs Arabiens glødende Kyster eller har fulgt 

 ned med den tørre Koromandelkyst eller sidst saae Land 

 i Gangesflodens dyndede og melancholske Delta, overraskes 

 man ligemeget ved Synet af Ceylons frodige Kyster og 

 maleriske skovklædte Bjergtoppe. Man forstaaer, hvor- 

 for Araberne henlagde det første Menneskepars Opholds- 

 sted efter Syndefaldet til denne — en Erstatning for 

 det tabte Paradiis — , og man godkjender villig Hinduernes, 

 Chinesernes og Grækernes Benævnelse af den som »Perlen 

 paa Indiens Pande,« »den straalende Juveelø« eller »Hya- 

 cinth- og Rubinøen.« 



Opmærksomheden henlededes tidlig paa Øen Ceylon, 

 men det varede længe, inden man fik en rigtig Forestilling 

 om dens Størrelse og Beliggenhed. Hinduerne havde 

 indrømmet den en stor Betydning i deres Verdenssystem; 

 deres første Meridian gik igjennem den, og den blev 

 derfor i deres Øine til et heelt Continent, som opfyldte 

 en stor Deel af den dem bekjendte sydostlige Deel af 



Tredie Række. 1. 7 



