106 



tørrede Jordskorpe. Al anden Lyd drukner i Larmen af 

 den faldende Regn, og Mennesket jages forfærdet op af 

 sin dybeste Søvn. Efter Forløbet af en Timestid eller to 

 ophører Oprørets Voldsomhed, men enkelte hæftige Regn- 

 skyl vedblive endnu i nogle Dage at falde om Forraid- 

 dagen. Solen gaaer ned med uefterlignelig Glands mellem 

 Levningerne af de sønderrevne Skyer. Før et Døgn er 

 omme, har Jorden allerede et grønligt Skjær, og inden 

 en Uge er alting beklædt med et saftigt Grønt. Mellem 

 Bladene svæve pragtfulde Sommerfugle, Skoven gjenlyder 

 af Insekternes Summen og Fuglenes harmoniske Sang, 

 og fra Dammen, som nylig var indhyllet i Støvskyer, sees 

 Fiskeren drage sit Næt i Land, fuldt af tillivevakte Fisk. 

 Indtil midt i November blæser Sydvestmonsunen og for- 

 frisker Landet, selv naar Solen i August og September 

 passerer hen over Øen; derpaa indtræde i November 

 lignende, skjøndt ikke saa voldsomme Udbrud, naar den 

 afløses af den mere ustadige og tørre Nordvestmonsun. 

 Aarets Regnmængde er derfor heller ikke saa stor som 

 man skulde vente. Under S. V. Monsunen faaer Vest- 

 siden megen Regn, men Østsiden kan være næsten 

 ganske tør, under N. O. Monsunen omvendt derimod 

 Østsiden Regn, medens Vestsiden er tør. I den sydlige 

 Deel er den aarlige Regnmængde omtrent 80" ved en 

 Middelvarme af 21«, 3 R. (Kandy i 1600 Fods Høide 19<^5), 

 i den nordlige Deel er Regnmængden kun 40" og Thermo- 

 metrets Vandringer i Aarets Løb temmelig betydelige 

 (omtrent 10^). Endelig i den allernordligste Deel er 

 Klimaet saa tørt, at Befolkningen maa tage sin Tilflugt 

 til kunstige Vandbeholdninger og lever i stadig Frygt for 

 Vandmangel. Undertiden falder der i et heelt Aar .ingen 

 Regn. I den tørreste Tid, naar alt er visnet, seer man 



