107 



Faarene i de hede Sandegne ligge paa Knæ for at skrabe 

 Sandet bort og komme til de saftige Mellemstokke og 

 Rødder under Jorden. De faae derved de haarde Knuder 

 paa Forbenene, hvorpaa denne nordlige Race kjendes. 



II. Plantevæxten. 



Ligesom Ceylon allerede i den dunkle Oldtid og 

 gjennem Middelalderen i commerciel Henseende dannede 

 et Bindeled mellem Øst- og Vestasien*), saaledes maa 

 det ogsaa, hvad Plantevæxten angaaer, udhæves som en 

 Eiendommelighed for denne 0, at medens den paa den 

 ene Side slutter sig nærmest til det forindiske Fastland, 

 saa har den paa den anden Side meget tilfælleds med 

 Bagindien og de indiske Øer. Dette er ikke Andet end 

 hvad man maatte vente ifølge Ceylons Beliggenhed, og 

 det behøver neppe at bemærkes , at man her træffer 

 samme Yppighed og samme Formrigdom — Ceylons 

 Flora antages at tælle omtrent 3000 Arter**) — som i den 

 øvrige Deel, af det tropiske A'sien. Vi gjenfinde her ikke 

 alene de samme herskende Familier, som give den asia- 



*) DeUe gjælder navnlig med Hensyn til Point de Galle paa Sydost- 

 enden af Ceylon , der vistnok maa betragtes som den ældste be- 

 rømte Handelsplads i Verden. Denne Havn var Kalah, hvor Araberne 

 under Haroun Alraschid traf sammen med de chinesiske Junker; 

 det var det østligste Sted, hvortil Grækerne, Romerne og Ægyp- 

 terne under Berenice naaede, og det maa endelig ansees for mere 

 end sandsynligt, at Point de Galle var Bibelens Tarshish, hvorfra 

 der under Salomon hentedes Guld og Elfenbeen. 



") Siden Linnés Flora zeylanica udkom 1747 har man navnlig ved 

 Walkers, Champions, Gårdeners og Thwaites Undersøgelser faaet 

 et temmelig fuldstændigt Kjendskab til Plantevæxten paa Ceylon, 

 og den sidstnævnte Botaniker har i flere Aar været beskjæftiget 

 med Udgivelsen af en Flora over denne (Enumeratio plantarum 

 Zevlaniæ, Part. 1—2. 1858-59) 



