109 



tjene især at udhæves den palmelignende Nipa (N. fru- 

 ticans) eller som den ogsaa kaldes Vandcocosnødden, den 

 buskformige, christtornbladede, blaablomstrede Acanthacee 

 Dilivaria ilicifolia, og Soneratia acida, hvis Rødder sprede 

 sig vidt og bredt i Overfladen af den sumpige Jord og i 

 forskjellige Afstande sende eiendommelige 1 — 2 Fod lange, 

 teen- eller hornformige Udvæxter iveiret*). Paa de sandede 

 Kyststrækninger rager den mærkelige Pandanus (odora- 

 tissimus), der kan lignes med en Ananasplante**), som 

 bæres af en med Luftrødder forsynet Palmestamme, frem 

 over de lavere Buske (navnlig Scævola takkada), og den 

 smukke Evolvulus alsinoides , overfaldt med blaa om vor 

 Forglemmigei mindende Blomster , sender sine Ranker 

 mellem den pragtfulde Gloriosa superba, Aristolochia brac- 

 teata og Saya'en eller Choya'en (Hedyotis umbellata), hvis 

 Rod er den indiske Krap, med hvilken under Hollænder- 

 nes Herredømme nogle af de indfødte Stammer betalte 

 Tribut. Charakteristisk for Vestsidens Kyster og Flod- 

 mundinger er Moodilla'en (Barringtonia speciosa), hvis 

 mørkegrønne glindsende Blade danne en smuk Modsæt- 

 ning til de store hvide , rødplettede Blomster. Den 

 pyramideformige fiirkantede Frugt , der kan opnaae et 

 Barnehoveds Størrelse og er forsynet med et læderagtigt 



*) Disse Udvæxter bestaae af en blød, korkagtig Substants og svare 

 til de kegleformige Udvæxter af Rødderne hos Taxodium distichum, 

 der i Nordamerika benyttes som Bikuber. Deres Betydning er 

 ikke endnu oplyst; de synes nærmest at maatte betragtes som en 

 hæmmet Greendannelse. Til ovenstaaende Sumpplanter kunne 

 endnu føies: Avicennia, Ægiceras, Tamarix indica, Thespesia po- 

 pulnea og Hernandia sonora. 



") Heraf og paa Grund af Bladenes spiralformige Stilling den en- 

 gelske Benævnelse »Screwpine«. 



