Om Ljsfænomener i Planteriget. 



Ved Stud. mag. E. Var in in g. 



Ijlandt de mange plantefysiologiske Fænomener, som, end- 

 siijøndt Videnskaben endnu maa lade dem henstaae ufor- 

 klarede, dog turde gjøre Fordring paa Interesse ogsaa hos 

 Andre end Videnskabsmænd, maa især nævnes de hos for- 

 skjellige Planter iagttagne Lysfænomener. Disse ere nu i 

 og for sig selv smukke og interessante; men da de hidtil 

 kun ere sete hos faa Planter, som omtrent alle ere al- 

 mindelige i Haverne, og det er en Gjenstand, over hvilken 

 Lægmænd ligesaa godt som Videnskabsmænd kunne samle 

 Iagttagelser, har jeg ogsaa af den Grund anseet det 

 for passende at henlede Almeenhedens Opmærksomhed 

 herpaa ved, efter en Afhandling af den svenske Botaniker 

 Th. Fries*), at forsøge en kort Fremstilling af de Tilfælde 

 og Forhold^ hvorunder saadanne Fænomener ere iagttagne. 

 Lysende Planter findes omtalte allerede i Oldtiden, saa- 

 ledes afPlinius, Aelian, Josephus og ligesaa af for- 

 skjellige middelalderlige Skribenter; hos dem alle seer 

 man, at Almuen nærede højst latterlige og overtroiske 

 Meninger om de vidunderlige Kræfter, slige om Natten 

 lysende Planter skulde være i Besiddelse af (Lunariæ, Maane- 

 planter, kaldes de). Aelian fortæller saaledes, at der gives 

 en Plante, som han benævner Aglaophotis terrestris, og 



*) Nya bot. not. 1858. 



