148 



da han ikke selv har anstillet Iagttagelser dermed, saa 

 indskrænker han sig til Formodninger og peger hen paa 

 den overalt udbredte electriske Materie. En bestemt An- 

 givelse af, at Lyset skulde være af electrisk Oprindelse, 

 findes hos St. Lazare, der navnlig støttede sig paa 

 Linnés senere Iagttagelser og Paastand, at han mange 

 Gange havde seet det, især stærkt og tydeligt, naar det 

 havde været Tordenveir Dagen iforveien. 



Imidlertid stod den nævnte Tropæolum i over 20 Aar 

 som den eneste Plante, hos hvilken et tydeligt Lysfænomen 

 af denne Art var bleven seet. Først 17S8 offentliggjordes 

 af Lektor Haggrén nye Iagttagelser herover, som vare 

 gjorte i 5 Aar med Morgenfruen (Calendula officinalis), 

 Brandlilien (Lilium bulbiferum), Fløielsblomsten (Tagetes 

 patula og erecta) og, skjøndt meget svagere, med den 

 brandgule Varietet af Solsikken (Helianthus annuus). Disse 

 Planter, der her ere nævnte i Orden, saaledes at den 

 stærkest lysende staaer først, tilhøre to meget forskjellige 

 Familier; men een Ting er der, som de have fælleds, 

 nemlig det at være brand- eller rødgule. Dette var alle- 

 rede Haggrén paafaldende, og han bemærker, at denne 

 Farve synes at staae i nøie Sammenhæng med Fænomenet; 

 thi deels har han ikke kunnet iagttage dette hos nogen 

 anderledes farvet Plante, deels viste de Morgenfruer, som 

 vare ganske ildfarvede, de stærkeste og smukkeste Glimt, 

 nien disse vare i samme Grad svagere, som Blomsterne 

 bleve blegere, og forsvandt endelig ganske hos de blegeste. 

 Forøvrigt bemærker ogsaa han, at Fænomenet viser sig i 

 Jah og August, omtrent en halv Time ved Solnedgang, 

 naar Luften er klar, men ikke naar den er opfyldt med 

 Vanddampe, eller naar det regner. Nogle Blomster lyne 

 ofte hvert andet eller tredie Sekund , men ofte er der 

 ogsaa flere Minutters Mellemrum. Naar flere ved hver- 



