161 



den nedad. Vil den hvile lidt, slikker den altid Bag- 

 kroppen ind i Huset, eller ogsaa bliver den deri, da den 

 bestandigt arbeider indenfra udad og bruger sit Luftover- 

 træk som den Form, hvorover den danner sin Hvælving.^ 

 Saaledes bliver den ufortrødent ved, og Huset voxer; dog 

 skrider Arbeidet paa Klokkens Væg ikke saa hurtigt fremad, 

 at den ikke skulde tænke paa, ogsaa udvendigt at befæste 

 den mere og mere ved Traade, ligesom man ved Telt- 

 snore giver et Telt større Fasthed og Spænding. Tilsidst 

 bliver Boligen saa rummelig, at hele Edderkoppen finder 

 Plads deri; man har seet Klokker paa 7 Liniers Høide og 

 11 Liniers Brede, som vare gjorte færdige i tyve Timer. 

 De fleste see ud som Klokken paa et Stueuhr, nogle 

 ogsaa som en skjæv spids Hue. Trangen til at spinde 

 er ikke lige stor hos alle Individer; mange behøve 

 først nogen Tid for at vænne sig til Opholdet i 

 Glasset, men begynde tidligere paa Arbeidet, naar man 

 kaster smaa Blade eller Plantestængler ned til dem, 

 som de benytte til at beklæde Væggen med. I Na- 

 turen finde vi Boligerne heelt omhyllede af saadanne 

 Dele, og Dyret synes at have en særegen Forkjær- 

 lighed for den korsbladede Andemad, Lemna trisulca; af 

 den danner den sig svømmende Øer, hvis Indre er fuldt 

 af Luft, og i hvilke ofte flere boe ved Siden af hverandre. 

 Naar man indsamler Vand-Insekter og medtager saadanne 

 Øer af Andemad, forundrer man sig undertiden over, at 

 det fangne Bytte efterhaanden forsvinder, indtil den i Løv- 

 hvælvingen skjulte Argyroneta engang viser sig; havde 

 man agtet paa den runde Aabning paa Øens Underflade, 

 der danner Indgangen til Lufthulen, vilde Røveren have 

 været forraadt. — Nogle Individer kunne ikke bevæges til 

 at spinde; det er saadanne, som enten paa Grund af an- 



Tredie Række. I. 11 



